ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 квітня 2021 року м. Херсон
справа № 663/3276/20
провадження № 22-ц/819/442/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач) суддів:	Пузанової Л.В., Склярської І.В., Чорної Т.Г.,	  	
секретар 	Бикова Ю.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Клімченка М.І. від 18 листопада 2020 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Квант», Скадовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Квант» про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості,
встановив:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача, зазначивши, що 15 квітня 2010 року Скадовський районий суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Квант» на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 613 498, 90 грн та судового збору в сумі 1 700 грн. 
Рішення перебуває на виконанні у Скадовському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
25 вересня 2020 року між ним (заявником) та ПАТ «Фідобанк» як правонаступником ПАТ «СЕБ Банк»  укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого ТОВ «Спектрум Ессетс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 липня 2008 року та усіма забезпечувальними договорами, зокрема за укладеними із ОСОБА_2 та ПП «Квант» договорами поруки.
Посилаючись на заміну кредитора у зобов`язанні, заявник просив суд замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», що є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк», у виконавчих документах та в подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2010 року у справі № 2-650/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Квант» про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».
Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року заяву задоволено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Скарга обґрунтована тим, що суд, дійшовши висновку про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва у справі за кредитним договором, не звернув увагу на те, що договір про відступлення права вимоги має ознаки договору факторингу, стороною якого ТОВ «Спектрум Ессетс» не може бути за відсутності доказів можливості здійснення ним фінансових операції, що свідчить про його нікчемність та як наслідок - відсутності підстав для заміни сторони виконавчого провадження.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» її доводи не визнало, ухвалу суду як законну та обґрунтовану просить залишити без змін, зазначивши про те, що документи, які підтверджують факт державної реєстрації товариства як фінансової установи додані до заяви про заміну сторони виконавчого провадження та були досліджені судом при вирішенні справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судове рішення мотивовано тим, що у спірних правовідносинах в установленому законом порядку відбулася заміна кредитора, тому є підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.
В процесі розгляду справи суд встановив, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2010 року, яке набрало законної сили, розірвано генеральну угоду №С00313/4908 від 15.07.2008 року, укладену між Публічним акціонерним товариством «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 . Суд стягнув солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «КВАНТ» на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», достроково заборгованість за договором №С00313/4908 від 15 липня 2008 року у розмірі 613 498,90 гривень, судовий збір в сумі 1 700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.
На підставі наведеного рішення 06 травня 2010 року Скадовський районний суд Херсонської області видав виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Скадовському районному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
25 вересня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» уклали договір про відступлення прав вимоги, згідно із яким ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «Спектрум Ессетс», зокрема право вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 як з позичальником та за договорами іпотеки і поруки, укладеними відповідно із ОСОБА_2 та ПП «Квант» з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором.
Договір про відступлення прав вимоги посвідчений нотаріально та його дійсність в установленому законом порядку не спростована.
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін у виконавчому провадженні виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України            «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постановах Верховного Суду, зокрема від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10 та інших.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня  2018 року у справі № 643/4902/14-ц , від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та інших постановах.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» набуло всіх прав первісного кредитора-Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», у тому числі й на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 та договорами іпотеки та поруки, де боржниками є ОСОБА_2 та ПП «Квант», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що його звернення як правонаступника кредитора із заявою про надання статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Висновки суду відповідають встановленим обставинам справи в межах наданих учасниками справи доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.
Так, доводи апеляційної скарги полягають у тому, що укладений 25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» договір про відступлення прав вимоги має ознаки договору факторингу, який відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» може бути укладений лише банком або іншою фінансовою установою як кредитором, в той час, як ТОВ «Спектрум Ессетс» не надало доказів на підтвердження наявного у нього права здійснювати фінансові операції. З наведених підстав скаржник вважає цей договір нікчемним.
Однак наведене твердження скаржника спростовується матеріалами справи, з огляду на які, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до заяви про заміну сторони виконавчого провадження додало, серед іншого, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про його реєстрацію в установленому законом порядку як юридичної особи; копію свідоцтва про реєстрацію товариства як фінансової установи за розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27 січня 2020 року №143; копію розпорядження зазначеної Національної комісії від 21.01.2020 року №143, які підтверджують статус товариства як фінансової установи, а отже і її право укладати договори факторингу.
Інших доводів щодо висновків суду у спірних правовідносинах апеляційна скарга не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заявника відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд
постановив: 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий                              Л. В. Пузанова

Судді:                                                                І. В. Склярська

                        Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова