ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                               Головуючий І інстанції: Сич С.С.
14 червня 2021 р.	Справа № 440/672/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягнення податкового боргу, -
в с т а н о в и в:
           06.02.2020 року Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі – ГУ ДПС у Полтавській області) звернулося з позовом, яким (з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог) просить суд стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Державне підприємство «Полтавське управління геофізичних робіт» (далі – ДП «ПУГР», підприємство), податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 2.423.449,92 грн на рахунок UA768999980313030029000016002, отримувач УК у м. Полтаві/м. Полтава/14060100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38019510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що  за ДП «ПУГР» обліковується заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 2.423.449,92 грн, який виник внаслідок несплати останнім самостійно узгоджених податкових зобов`язань по податковим деклараціям з податку на додану вартість, у томі числі пеня.
          Позивач також зазначив, що на виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України (далі – ПК України), ГУ ДПС у Полтавській області сформовано на направлено на адресу підприємства податкову вимогу від 01.08.2018 року № 23759-17. Вказана податкова вимога оскаржувалась підприємством у судовому порядку, однак постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року по справі № 440/367/19, апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволенні позову про скасування означеної податкової вимоги, залишено без змін.
          Правом подання відзиву на позову заяву ДП «ПУГР» не скористалось.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 року адміністративний позов ГУ ДПС у Полтавській області задоволено.
          Судове рішення мотивоване тим, що оскільки ДП «ПУГР» самостійно не сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання, то   вказана   сума заборгованості та нарахованої пені підлягає стягненню.
          Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ДП «ПУГР» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області відмовити у повному обсязі.
          В обґрунтування поданої апеляційної скарги підприємство зазначило, що нормами ПК України передбачена чітка черговість стягнення податкового боргу і першим таким заходом є стягнення сум з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків і лише за відсутності на рахунках коштів, вчиняються інші дії, спрямовані на погашення податкового боргу, проте контролюючим органом не вживались заходи по стягненню заборгованості іншим шляхом, а саме досудовим врегулюванням спору.
          Відповідач також зазначив, що адміністративний позов та рішення суду першої інстанції не містять посилання на час вручення податкової вимоги, копія якої також не надавалась відповідачу по справі.
          Окрім того, відповідач зауважив, що наданий відповідачем розрахунок пені, відображеної в інтегрованій картці підприємства, не підтверджує правомірність нарахування пені у розмірі 203.823,83 грн, оскільки не містить відомостей саме щодо документу (податкового повідомлення-рішення), на підставі якого здійснено нарахування грошових зобов`язань, дати граничного строку сплати грошових зобов`язань по кожній декларації або податковому повідомленню-рішенню, несвоєчасна сплата яких була підставою для нарахування пені.
          Відповідач підсумував, що враховуючи наявні в матеріалах справи докази, на які посилався контролюючий орган при зверненні до суду першої інстанції, відповідачем не доведено факту безперервності податкового боргу, за несвоєчасну сплату якого, платнику податків нарахована пеня, стягнення якої є предметом розгляду цієї справи.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Крім того, контролюючий орган зазначив, що сума податкового зобов`язання в сумі 392.945,00 грн, визначена відповідачем у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року від 20.05.2019 року, зменшена контролюючим органом за рахунок зарахування коштів в розмірі 90.091,17 грн 15.04.2020 року – надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, та за рахунок зарахування коштів в розмірі 45.000,00 грн 07.05.2020 року – надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується витягом з інтегрованої картки відповідача з податку на додану вартість.
          Позивач також зазначив, що у зв`язку із несвоєчасним частковим погашенням узгоджених грошових зобов`язань самостійно задекларованих відповідачем на суму податкового боргу відповідача контролюючим органом 20.06.2019 року, 08.08.2019 року, 29.08.2019 року, 16.09.2019 року, 16.10.2019 року, 18.11.2019 року, 16.12.2019 року нарахована пеня з податку на додану вартість в загальному розмірі 154.069,09 грн, детальний розрахунок якої наведено у письмовому розрахунку суми податкового боргу та факт нарахування якої підтверджується витягами з інтегрованої картки відповідача з податку на додану вартість.
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
          Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
          Відповідно до відбитку штемпеля Укрпошти на довідці Укрпошти про причини повернення, 07.06.2021 року до Другого апеляційного адміністративного суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із вказанням причини невручення відповідачу судової повістки про виклик у суд на 14:00 год. 14.06.2021 року – «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49-50)
          Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
           Судом установлено, що ДП «ПУГР» (код ЄОРПОУ 00147921) зареєстроване як юридична особа 28.07.2000 року та перебуває на обліку як платник податків з 21.12.1991 року в ГУ ДПС у Полтавській області, Управління у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві (м. Полтава), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ДП «ПУГР» (т.1 а.с.43-44).
          ДП «ПУГР» подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість (далі – декларації з ПДВ), а саме:
          - від 20.05.2019 року № 9103815615, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 392.945,00 грн за квітень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.05.2019 року (т.1 а.с.18);
          - від 20.06.2019 року № 9132079957, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 501.838,00 грн за травень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.06.2019 року (т.1 а.с.19);
          - від 22.07.2019 року № 9158991984, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 321.584,00 грн за червень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.07.2019 року (т.1 а.с.13);
          - від 20.08.2019 року № 9186579241, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 339.784,00 грн за липень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.08.2019 року (т.1 а.с.14);
          - від 19.09.2019 року № 9214684193, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 230.813,00 грн за серпень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.09.2019 року (т.1 а.с.15);
          - від 21.10.2019 року № 9244834758, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 106.633,00 грн за вересень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.09.2019 року (т.1 а.с.12);
          - від 20.11.2019 року № 9276513753, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 297.977,00 грн за жовтень 2019 року з кінцевою датою сплати 30.10.2019 року (т.1 а.с.11);
          - від 18.12.2019 року № 9304731124, якою самостійно визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 212.898,00 грн з кінцевою датою сплати 30.12.2019 року (т.1 а.с.10).
          Відповідно до розрахунку ГУ ДПС у Полтавській області станом на 18.05.2020 року, за ДП «ПУГР» обліковується заборгованість з ПДВ, а саме: по податковій декларації з ПДВ від 20.05.2019 року № 9103815615 в сумі 257.853,83 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.05.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 20.06.2019 року № 9132079957 в сумі 501.838,00 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.06.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 22.07.2019 року № 9158991984 в сумі 321.584,00 (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.07.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 20.08.2019 року № 9186579241 в сумі 339.784,00 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.08.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 19.09.2019 року № 9214684193 в сумі 230.813,00 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.09.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 21.10.2019 року № 9244834758 в сумі 106.633,00 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.10.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 20.11.2019 року № 9276513753 в сумі 297.977,00 грн (дата виникнення податкового боргу та нарахування податкового зобов`язання – 30.11.2019 року); по податковій декларації з ПДВ від 30.12.2019 року № 9304731124 в сумі 212.898,00 грн (у тому числі пеня – 154.069,09 грн) (т.1 а.с.133).
          Загальна сума боргу по пені в розмірі 154.069,09 грн, яка обліковується в ІПК за ДП`ПУГР», підтверджується розрахунком суми податкового боргу (пені) станом на 18.05.2020 року (т.1 а.с.134-135). 
          ГУ ДПС у Полтавській області 01.08.2018 року винесено податкову вимогу форми «Ю» № 23759-17, яка   надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана відповідачем 08.08.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.20).
          Не погодившись з податковою вимогою   контролюючого   органу, відповідач оскаржив її до суду.
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі № 440/367/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року, відмовлено в задоволенні позову ДП «ПУГР» до ГУ ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги у повному обсязі (т.1 а.с.58-63).
          Таким чином, з урахуванням положень ч. 2   ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року у справі № 440/367/19 набрало законної сили 03.09.2019 року, у зв`язку з   чим податкова вимога від 01.08.2018 року форми «Ю» № 23759-17 є чинною.
           Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає.
          Згідно із ч. 2   ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
          Відповідно до п.   54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
          Пунктом   56.11 ст. 56 ПК України   передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
          Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.   57.1 ст. 57 ПК України).
          Згідно   із пп.   14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
          Відповідно до пп.   14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
          Згідно із пп.   59.1,   59.3,   59.5 ст. 59 ПК України, у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
          Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (пункт 59.1).
          Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3).
          У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
          У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).
          Відповідно до пп.   20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
          Згідно із п.   95.1 ст. 95 ПК України, контролюючі органи здійснюють за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
          Також пп.   20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України   передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
          Пунктом   95.3 ст. 95 ПК України   встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
          Колегію суддів установлено, що сума податкового зобов`язання 392.945,00 грн, визначена відповідачем у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2019 року від 20.05.2019 року, зменшена контролюючим органом   за рахунок зарахування коштів в розмірі 90.091,17 грн 15.04.2020 року надходженням до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, та за      рахунок зарахування коштів в розмірі 45.000,00 грн 07.05.2020 року надходженням до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується витягом з інтегрованої картки ДП «ПУГР» з ПДВ (т.1 а.с.136-148).
          За приписами пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до   статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
                              Відповідно до п.   129.4   ст.   129 ПК України   на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього   Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
          На суми грошового зобов`язання, визначеного пп. 129.1.3 п. 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
                              Згідно з приписами п. 1 підрозділу 7 розділу 3 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого   наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016      № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за № 751/28881 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),   нарахування пені розпочинається: після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня: 1) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного   Податковим кодексом України; 2) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з   Податковим кодексом України;   у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого податкового агента.
          Нарахування пені (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2 та 129.1.3 пункту 129.1. статті 129 глави 12 розділу ІІ Податкового кодексу України) здійснюється у день фактичного погашення податкового боргу (частини податкового боргу).
                              Нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу Казначейства та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення про скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
          У зв`язку з несвоєчасним частковим погашенням узгоджених грошових зобов`язань      самостійно задекларованих      відповідачем      на суму податкового боргу ДП «ПУГР», контролюючим органом 20.06.2019 року, 08.08.2019 року, 29.08.2019 року, 16.09.2019 року, 16.10.2019 року, 18.11.2019 року та 16.12.2019 року   нарахована пеня з ПДВ в загальному розмірі   154.069,09 грн.
          Колегія суддів зазначає, що існування спірної суми податкового боргу на дату розгляду справи судом першої інстанції підтверджено матеріалами справи, а саме, витягом з інтегрованої картки ДП «ПУГР» з ПДВ та розрахунками суми податкового боргу (пені).
          Також, колегією суддів установлено, що податкова вимога форми «Ю» № 23759-17 від 01.08.2018 року є чинною, оскільки за результати її оскарження відповідачем в Полтавському окружному адміністративному суді, винесено рішення від 15.05.2019 року по справі № 440/367/19, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року, яким ДП «ПУГР» було відмовлено у визнанні протиправної та скасуванні означеної податкової вимоги.
          Таким чином, оскільки наявність за ДП «ПУГР» податкового боргу з ПДВ у загальному розмірі 2.423.449,92 грн, у тому числі пеня в сумі 154.069,09 грн, підтверджено матеріалами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що означена заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. 
          Згідно із ч. 2   ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Оскільки   узгоджена сума податкового зобов`язання своєчасно та в повному обсязі не сплачена позивачем, відтак вимоги ГУ ДПС у Полтавській області про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
          Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
          Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
          Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року, - без змін.
          Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 24 червня 2021 року.