ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 р.	Справа № 520/345/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 16.02.21 року по справі № 520/345/21
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області                         
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1  перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФХ - 99702 від 22.09.2020 року, що складена на виконання постанови ДААС від 05.08.2020 року по справі № 520/7338/19;           
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з 89% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФХ - 99702 від 22.09.2020 року і здійснити виплату позивачу єдиним платежем без обмеження максимальним розміром пенсії перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% перерахованої суми пенсії без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018року «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку  з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати.
В обґрунтування вимог позову зазначив, що 15.08.2020          року ним було подано заяву до Харківського ОВК про добровільне виконання постанови ДААС від 04.09.2020 року по справі №520/7338/19. У відповідь на дане звернення листом від 04.12.2020 року за вих. № ФХ-99702/502 ІНФОРМАЦІЯ_2 (реформований ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повідомив позивача, що 23.09.2020 року Харківський ОВК виконав зі свого боку вказане рішення суду та направив на адресу ГУПФУ у Харківській області відповідну довідку про грошове забезпечення позивача з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року. 17.12.2020 року представником позивача було направлено адвокатський запит до ГУ ПФУ у Харківській області про отримання інформації щодо проведення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою ХОВК №ФХ-99702 від 22.09.2020 року з 01.04.2019 року, що була складена ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлена до відповідача на виконання постанови ДААС від 05.08.2020 року по справі №520/7338/19. Додатково надано копії супровідного листа ХОВК та нової довідки. 31.12.2020 року було отримано відповідь на даний запит за вих. .№2000-0203-8/110244 від 28.12.2020 року, в якій зазначено, що після визначення протиправними та скасування п.1-2 Постанови КМУ № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Відповідно Головне управління Пенсійного фонду України  у Харківській області не вбачає правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача по новій довідці Харківського ОВК №ФХ -99702 від 22.09.2020 року. Запропоновано оскаржити такі дії відповідача по справі у разі незгоди у встановлених законодавством спосіб. Вважаючи дії відповідача  щодо нездійснення ОСОБА_1  перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФХ - 99702 від 22.09.2020 року, що складена на виконання постанови ДААС від 05.08.2020 року по справі № 520/7338/19 протиправними, позивач звернувся до суду з позовом. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року адміністративний позов   ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 22.09.2020 року №ФХ-99702.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, виходячи з 89% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2020 року №ФХ-99702.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії  - задоволено .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 (код1658206339) 100% перерахованої пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату №ФХ-99702 від 22.09.2020 року.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного сулу від 16.02.2021 року по справі №520/345/21 в частині незадоволених заявлених позовних вимог ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України  у Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі відповідно до заявленого позову, а саме: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром. 3 під`їзд, 2 поверх , код ЄДРПОУ: 14099344) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи з 89% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ - 99702 від 22.09.2020року без обмеження її максимальним розміром, єдиним платежем без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ №649 від 22.08.2018року «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передчасності вимог щодо здійснення виплати пенсії без обмеження її максимального розміру та нарахуванні та виплати компенсації за втрати частини доходу; а також з висновками суду щодо того, що не вбачається жодних обставин, які б обґрунтовували необхідність виплати позивачу пенсії однією сумою, а тому дана вимога задоволенню не підлягає. Стосовно заявленої вимоги про виплату перерахованої суми пенсії без обмеження її максимальним розміром, зазначає таке. Так, наразі відповідач по справі проводить перерахунок усіх пенсій з обмеженням її максимального розміру 10 розмірами. Зазначає, що про обмеження максимальним розміром відповідач по справі зазначає у відзиві на позов. Крім того, вказує, що масовість позовів з цього приводу в провадженні Харківського окружного адміністративного суду також вказує на те, що при проведенні перерахунку пенсії відповідач по справі завжди обмежує її максимальним розміром, якщо немає відповідної вказівки в рішенні суду.  Зазначає, що у разі незадоволення даної вимоги позивача, останній буде позбавлений у належний та ефективний спосіб отримати належний захист своїх прав, оскільки знову вимушений буде звертатися з новим позовом  до суду та витрачати час та кошти на послуги адвоката. Щодо заявленої вимоги про виплату перерахованої суми пенсії єдиним платежем зазначає таке. Головне  управління Пенсійного фонду України  у Харківській області при проведенні перерахунку пенсій по рішенню суду завжди посилається на Постанову КМУ №649 від 22.08.2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», яка по своїй суті направлена на «законодавче» ухилення від виплат перерахованих пенсій.  Зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 року по справі №640/5248/19 визнано протиправною та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року дане рішення суду залишено без змін. Вважає, що наразі правових підстав для невиплати перерахованої пенсії у ГУ ПФУ немає, проте відповідач по справі все рівно не виплачує перераховані пенсії за минулий період в повному обсязі, посилаючись на відсутність коштів та на дану постанову КМУ №649.  Посилається на правові позиції Європейського суду з прав людини. Зазначає, що наразі виплати по перерахунку пенсій отримують тільки ті позивачі, яким суд присуджує здійснення цих виплат єдиним платежем  з зазначенням фрази « без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ № 649 від 22.08.18 року "Про  порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які дають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат». Щодо позовних вимог в частині урахування при перерахунку та виплати пенсії компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку  з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати зазначає наступне. Вказує, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини  доходів у зв`язку  з порушенням строків їх виплати» у разі їх несвоєчасної виплати громадянам здійснюється компенсація доходів. Зазначає, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року. Вказує, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені. Посилається на аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.07.2018 року по справі  №185/515/16-а. 
Відповідач по справі не скористався, визначеним ст.304 КАС України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Учасники по справі про дату час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.
          Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З урахуванням наведеного вище, враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційному перегляду в даній справі підлягає рішення суду першої інстанції (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року) в частині зазначеної позивачем в апеляційній скарзі відмови суду  першої інстанції у задоволенні позовних вимог.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що   ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.
З 01.01.2018 року позивачу перераховано пенсію відповідно до ч.4 ст. 63 Закону              №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” від 21.02.2018 № 103, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року по справі          №520/7338/2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  щодо перерахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 70 % сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з розрахунку 89% сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 року по справі №520/7338/19 було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 р. в частині незадоволених вимог. Визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі ОСОБА_1 нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-Х 11 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії.
На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 року по справі №520/7338/19 ІНФОРМАЦІЯ_5 сформовано нову довідку від 22.09.2020 року №ФХ-99702 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, яку видано полковнику ОСОБА_1 та в якій зазначено види грошового забезпечення, визначених відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, станом на 05.03.2019, за посадою заступника начальника центру ХВУ посадовий оклад 8460,00 грн., оклад за військовим званням 1 480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 4970,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) 9691,50 грн.,  надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1269,00 грн., доплата за науковий ступінь "кандидат наук" -  423,00 грн., доплата за вчене звання - 423,00 грн, премія (35%) 2 961,00 грн.
Всього для обчислення пенсії 29 677,50 грн. 
17.12.2020 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач направив заяву щодо здійснення перерахунку його пенсії, з урахуванням відомостей, викладених в довідці від 22.09.2020 року №ФХ-99702. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2020 року на адвокатський запит повідомлено позивача (його представника), що відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Умови проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 були передбачені пунктом 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”. 05.03.2019 набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 № 862/3858/18, яке Шостим апеляційним адміністративним судом від 05.03.2019 залишене без змін, яким вирішено визнати протиправними та нечинними пункти 1-2 Постанови № 103. Після визначення протиправними та скасування пунктів 1-2 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Враховуючи вищевикладене, провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки від 22.09.2020 року №ФХ-99702 немає підстав.
Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу у проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки  Харківського обласного військового комісаріату №ФХ - 99702 від 22.09.2020 року, що складена на виконання постанови ДААС від 05.08.2020 року по справі № 520/7338/19, позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, зокрема виходив з того, що вимога позивача зобов`язання Головне  управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії заявлена на майбутнє, а тому в її задоволенні належить відмовити. Також, відмовляючи у задоволенні  позовних вимог про зобов`язання Головне  управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої пенсії єдиним платежем, суд першої інстанції мотивував це тим, що повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. Крім того, відмовляючи у задоволенні вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу з 01.04.2019 року, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості таких вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частинами 1 та 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Так, у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення ч.2 ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.                     
          Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).
          Колегія суддів зазначає, що гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим.                     Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.                               
          Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення          
         Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі №316/2721/15-а (2-а/316/90/15).
         Вказані вище положення законодавства не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище, і такий вплив має той чи інший суб`єкт владних повноважень.
          При цьому, колегія суддів зазначає, що вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
          Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31 жовтня 2019 року по справі №826/4802/17.
          Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною  в постановах  Верховного Суду від 12.06.2018 року по справі №826/4406/16 та від 19.01.2021 року по справі №816/723/16. 
Колегія суддів вважає, що в даному випадку вимоги позивача про зобов`язання  Головне  управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої   пенсії єдиним платежем та  про зобов`язання Головне  управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії фактично є передчасними та такими, що заявлені на майбутнє за відсутності в матеріалах даної справи належних доказів того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень,  під час перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.04.2019 року, виходячи з 89% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Харківського обласного військового комісаріату №ФХ - 99702 від 22.09.2020 року, що складена на виконання постанови ДААС від 05.08.2020 року по справі № 520/7338/19 вчинятиме дії, направлені на порушення права останнього на отримання належного розміру пенсії, зокрема, шляхом обмеження її розміру або виплати такої пенсії в неналежному розмірі. Відповідно, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову в цій частині заявлених позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги про незгоду з висновками суду першої інстанції щодо передчасності вимог щодо здійснення виплати пенсії без обмеження її максимального розміру та нарахуванні і виплати компенсації за втрати частини доходу; а також з висновками суду щодо того, що не вбачається жодних обставин, які б обґрунтовували необхідність виплати позивачу пенсії єдиним платежем, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що сплата перерахованої пенсії єдиним платежем передбачає оформлення одного платіжного документу. Відповідні доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки виплати перерахованої пенсії можуть здійснюватися за різними призначеннями. Пенсійний орган не позбавлений цього права, в т.ч. при здійсненні виплати фактично однією сумою кількома документами в межах одного дня. 
Доводи апеляційної скарги про те, що чисельні позови в провадженні Харківського окружного адміністративного суду вказують на те, що при проведенні перерахунку пенсії відповідач по справі завжди обмежує її максимальним розміром, якщо немає відповідної вказівки в рішенні суду, колегія суддів вважає такими, що носять характер особистих припущень скаржника та не дають підстав для висновку, що в спірних правовідносинах позивача з пенсійним органом останній під час перерахунку пенсії буде її обмежувати  максимальним розміром.  
          Також, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 року по справі №640/5248/19 визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р., яке набуло законної сили 22.07.2020 р., рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року змінено, з викладенням пункту 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції: “Визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 “Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду”.
          При цьому, відхиляючи відповідні доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що на даний час відсутні підстави вважати, що пенсійним органом при перерахунку та виплаті пенсії позивача буде застосовано саме нечинний нормативно - правовий акт. Щодо посилання скаржника на інші нормативно - правові акти, направлені на розстрочення чи відстрочення пенсійних виплат та у зв`язку з цим відповідно будуть порушені права позивача, то такі посилання носять неконкретний характер.
           Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку доводи апеляційної скарги   не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції. 
          Відповідно вимоги позивача щодо не використання при виплаті перерахованої пенсії позивача постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів (в т.ч. Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018року «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.  
          Щодо позовних вимог в частині урахування при перерахунку та виплати пенсії компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку  з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати, то колегія суддів зазначає наступне. 
          Згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19 жовтня 2000 року N 2050-III (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
        Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
        Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. 
          Згідно зі ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок), №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Згідно з п. 3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).
Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.
          Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу.
Отже,  нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу є передчасними, за відсутності підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем. Відповідно судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у цій частині позовних вимог. 
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 10.07.2018 р. по справі №404/6317/16-а, від 25.10.2018 р. по справі №420/1410/17, від 10.02.2020 р. по справі №134/87/16-а, від 23.12.2020 року по справі №807/1525/16, від 04.03.2021 року по справі №520/34/17, від 01.04.2021 року по справі №120/4555/18-а. 
Стосовно посилання в апеляційній скарзі на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.07.2018 року по справі №185/515/16-а, на обґрунтування вимог щодо урахування при перерахунку та виплати пенсії компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати, то колегія суддів,  з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №755/10947/17, відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, вважає, що врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище саме судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду, викладені в його постановах. 
Щодо посилання в апеляційній скарзі на певні правові позиції Європейського суду з прав людини в обґрунтування своєї правової позиції, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку дане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції є таким, що не суперечить зазначеним в скарзі позивача позиціям цього суду.
Таким чином, з огляду на викладеного вище, враховуючи приписи ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, відмову щодо яких в апеляційному порядку оскаржує позивач, а тому апеляційна скарга останнього підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції (в частині позовних вимог, відмову щодо яких оскаржує позивач) підлягає залишенню без змін. 
При цьому, колегія суддів також звертає увагу, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року по справі № 520/345/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було повернути скаржнику.
Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
                 Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
         Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
          Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та таким, ухвалено  з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
З урахуванням приписів ст.139 КАС України,  в даному випадку відсутні правові підстави для розподілу судових витрат та вирішення питання про повернення скаржнику сплачені суми судового збору за подання апеляційної скарги. 
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 по справі № 520/345/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош   	
Повний текст постанови складено  24.05.2021 року