ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/47/21 Справа № 194/1812/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пономаренко І. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря   - Солодової І.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, –
ВСТАНОВИЛА:

У  листопаді 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені. Позовна заява мотивована тим, що АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 , 05 березня 2008 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 23 000 доларів США та зобов`язалася повернути кредит у порядку і на умовах, зазначених в договорі, не пізніше 04 березня 2038 року, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних. З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_2 , за кредитним договором, 05 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 , а також між банком та ОСОБА_3 було укладено окремі договори поруки. Відповідно до умов цих договорів поруки поручителі зобов`язались відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною (пункт 1.4 договору поруки). В зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 , зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, станом на 11 листопада 2015 року її заборгованість за кредитним договором становить 19 833,41 дол. США та 8 881,94 грн, з яких: 18 200 дол. США – заборгованість за простроченим кредитом; 1 633,41 дол. США – заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2 698,13 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 6 183,81 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.
Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 05 березня 2008 року, а саме: заборгованість за простроченим кредитом в сумі 18 200 дол. США; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом в сумі 1 633,41 дол. США, а разом стягнуто 19 833,41 дол. США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 02 лютого 2017 року становить 594 974,53 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 05 березня 2008 року, а саме: пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 2 698,13 грн; пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6 183,81 грн, а разом стягнуто 8 881,94 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року рішення місцевого суду в оскаржуваній частині залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року в частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в частині частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені — скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та  ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно з яким  ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 23 000 дол. США зі строком повернення не пізніше 04 березня 2038 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9,5 %.
Відповідно до пункту 1.3.4 укладеного кредитного договору та Графіку погашення кредиту (додаток № 1), який є невід`ємною частиною кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти.
Для забезпечення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 05 березня 2008 року. Також, 05 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.
Відповідно до умов договорів поруки поручителі зобов`язалися відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною (пункт 1.4 договору поруки).
Згідно з розрахунком, наданим ПАТ «УкрСиббанк», у ОСОБА_2 станом на 11 листопада 2015 існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 833,41 дол. США та 8 881,94 грн заборгованості по пені, з яких: 18 200 дол. США – заборгованість за простроченим кредитом; 1 633,41 дол. США – заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 2 698,13 грн – пеня за несвоєчасне погашення боргу; 6 183,81 грн – пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.
Встановлено, що ОСОБА_2 припинила внесення платежів за кредитним договором 25 грудня 2014 року.
03 серпня 2015 року банк звернувся до боржника та поручителів з вимогами про погашення простроченої заборгованості в розмірі 19 226,76 дол. США. Вказані вимоги отримані відповідачами 19 серпня 2015 року.
Зазначені вимоги залишились з боку відповідачів без виконання, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до боржника та поручителів 23 листопада 2015 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем обставин, на які він посилався, обґрунтовуючи свої вимоги, а саме: наявність договірних відносин за кредитним договором та договорами поруки, невиконання зобов`язань за цими договорами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також доведено розмір заборгованості відповідно до її розрахунку. 
       Враховуючи висновки Верховного Суду від 19 червня 2019 року, колегія суддів переглядає оскаржуване рішення суду першої інстанції лише в частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, оскільки в іншій частині рішення суду Верховним Судом не переглядалося.
       Крім того, згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (ч. 1 ст. 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у ст. 554 цього Кодексу.
Порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом (ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Отже порука – це строкове зобов`язання і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.. 251, 252 ЦК України).
Необхідно звернути увагу, що умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні ст. 251 , ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
З аналізу ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзитивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися, як строк протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою, як видом забезпечення зобов`язання.
Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Разом з тим, якщо умовами Кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.
Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Відповідно до пункту 1.3.4 укладеного кредитного договору та Графіку погашення кредиту (додаток № 1), який є невід`ємною частиною кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти.
Оскільки Кредитним договором передбачено сплату періодичних платежів, а за договором поруки поручитель відповідає за зобов`язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.
Тобто, якщо до вимог, заявлених до боржника, застосовується загальний строк давності передбачений ст. 257 ЦК України, то до вимог, заявлених до поручителя вказаний строк обмежується строком дії поруки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.
Така правова позиція відповідає правовому висновку, що викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12 (провадження 14-145цс18), в якій підтримала правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6- 3087цс16 та в інших.
Як було встановлено, ОСОБА_2 припинила виконання своїх зобов`язань з 25 грудня 2014 року, а 03 серпня 2015 року банк звернувся до поручителів з вимогами про погашення простроченої заборгованості. 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, для звернення з вимогами до поручителів, а тому позовні вимоги в частині стягнення солідарно з поручителів заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.
На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені, яке підлягає скасуванню. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. 
Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ПАТ "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15881,23 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 –задовольнити.
Рішення Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року в частині солідарного стягнення з  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені — скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені — відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15881,23 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича

Судді:                                                                        О.В. Лаченкова

                                                                               М.Ю. Петешенкова