Справа № 170/111/21  Провадження №33/802/415/21 	Головуючий у 1 інстанції:Матвійчук С. П. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Ничая В.М., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 16 березня 2021 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою судді  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14 січня 2021 року, о 09 год. 40 хв., ОСОБА_1 в смт. Шацьк по вул. Шковороди, керував автомобілем марки ВАЗ 21101, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що суд безпідставно розглянув справ без його участі та його захисника, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи, а про існування постанови судді йому стало відомо лише 20 квітня 2021 року. Вказує на те, що з 01 березня по 05 березня 2021року перебував зі своїм сином, який є інвалідом І групи, на реабілітації в м. Львові та з 07 березня по 16 березня 2021 року також знаходився із сином на реабілітації в м. Києві. Зазначає, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а протокол щодо нього складено через конфлікт з поліцією. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши захисника Ничая В.М., який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді слід задовольнити, оскільки він пропущений із поважних причин.
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно розглянув справу без його участі, то вони не заслуговують на увагу.
Про те, що розгляд справи відносно нього має відбутися у Шацькому районному суді, ОСОБА_1 достовірно знав ще починаючи з 14 січня 2021 року, оскільки дана обставина була зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, при складанні якого ОСОБА_1 був присутній, в тому числі, зазначаючи особисті письмові пояснення (а.с.3).
Крім того, ОСОБА_1 надсилалось повідомлення про час та місце розгляду справи (10 год 50 хв 16.03.2021) на його домашню адресу, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі, однак згідно поштового конверту повідомлення не було вручено у зв`язку з відмовою адресата отримувати його (а.с.16).
ОСОБА_1 22 лютого 2021 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Ничаєм В.М., у якому уповноважив останнього представляти його права та інтереси в суді (а.с.29).
Крім того, ОСОБА_1 звертався до Шацького районного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи 22 лютого 2021 року, оскільки мав намір ознайомитись з матеріалами справи та залучити до розгляду справи захисника, однак, з 22 лютого 2021 року до часу постановлення судового рішення, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явились в суд для ознайомлення з матеріалами справи, а також не цікавились про хід судової справи. 
Судом першої інстанції вжито усіх заходів для повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , однак останній, не виявив бажання отримувати кореспонденцію суду, яка надсилалась на його адресу проживання, не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З аналізу зазначених норм Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції – принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 ..
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220755 від 14 січня 2021 року, який складено в присутності двох свідків (а.с.3), роздруківками приладу «Драгер», згідно якої у  ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 1, 27% проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який також складено в присутності двох свідків (а.с.4), відеозаписом з бодікамер працівників поліції, а також іншими матеріалами справи.
Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, оскільки у водія  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч.3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Як убачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер».
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220755 від 14 січня 2021 року, який складений поліцейським відносно водія  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП в присутності двох свідків, зафіксовано стан сп`яніння останнього (а.с.3). 
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_3 у присутності двох свідків, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та результат огляду – 1,27 ‰. Крім того, сам ОСОБА_1 визнай даний факт, оскільки власноручно написав «згідний», що скріпив своїм підписом (а.с.4).
Таким чином, доводи ОСОБА_1 в апеляційні скарзі про недотримання працівниками поліції порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи та не спростовують пояснень самого правопорушника про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому не приймаються апеляційним судом до уваги.
Крім того, згідно наявного в матеріалах справи клопотання, виконавчим комітетом Шацької селищної ради розглянуто заяву ОСОБА_1 про взяття його на поруки. При цьому у клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 свою вимну та факт порушення визнав повністю, щиро розкаявся, на утриманні знаходиться малолітня хвора дитина, а тому комітетом прийнято рішення про взяття ОСОБА_1 на поруки (а.с.13-14).
З огляду на вказані обставини, апеляційний суд не знаходить порушень вимог нормативно-правових актів, які регламентують процедуру проходження огляду для визначення стану сп`яніння водія, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків та не спростовують доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Апеляційний суд також звертає увагу, що постановою судді Шацького районного суду Волинської області від 23.03.2021 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні аналогічного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, після вчинення 11 грудня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 належних висновків не зробив і вже 14.01.2021 вчинив аналогічне правопорушення – керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Отже, ОСОБА_1 протягом нетривалого проміжку часу – 11.12.2020 та 14.01.2021 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП. 
Підстав для закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шацького районного суду Волинської області від 16 березня 2021 року щодо нього.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Шацького районного суду Волинської області від 16 березня 2021 року щодо нього – без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                          В.П. Денісов