УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
Київ
справа №420/8811/20
адміністративне провадження №К/9901/12849/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року 
у справі №420/8811/20 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» 
до Департаменту державної виконавчої служби     Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-консультаційний центр»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства «Сетам» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» 
про визнання протиправними дій, визнання неправомірною прийняту оцінку майна та зобов`язання вчинити певні дії 
УСТАНОВИВ :
10 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРКАВА» (далі - ТОВ «УКРКАВА») звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (далі - Департамент ДВС) Нідченка Д. Є. щодо визначення ринкової вартості майна, а саме: будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів у виконавчому провадженні №59951815 на підставі Звіту про оцінку майна від 07 травня 2020 року в розмірі 41 951 755 грн, без урахування ПДВ;
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Нідченка Д.Є. щодо передачі Державному підприємству «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») на реалізацію майна, а саме: будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів у виконавчому провадженні №59951815 за стартовою ціною реалізації, визначеною у Звіті про оцінку майна від   травня 2020 року в розмірі 41 951 755 грн, без урахування ПДВ;
- визнати неправомірною оцінку майна ТОВ «УКРКАВА», а саме: будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів у виконавчому провадженні №59951815, проведеною суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно - консультаційний центр» (далі - ТОВ «Експертно - консультаційний центр»);
- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Нідченка Д. Є. визначити вартість майна ТОВ «УКРКАВА», а саме: будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів у виконавчому провадженні №59951815, відповідно до вимог діючого законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту ДВС щодо передачі на реалізацію майна ТОВ «УКРКАВА», а саме: будівель та споруд заводу по виробництву розчинної кави та кавових виробів: восьмиповерхової виробничої будівлі літ. "Б" з навісами літ. "б" , "б1" загальною площею 7 665,5 кв.м., будівель насосної літ. "В" з підвальним поверхом загальною площею 76,1 кв. м., споруд №1,8 - огорожі, №2,3,9 - воріт, №4 - градирних, №5 - резервуарів для води, №6 - артезіанської свердловини, №7 - резервуара для шламу, №10 - оглядових колодязів, №1 - покриття (тротуари, майданчики, доріжки), що знаходиться за адресою: Одеська область, м, Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Промислова, 14 А, за виконавчим провадженням № 59951815 без дотримання процедури встановленої ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням висновків викладених у рішенні суду. Визнано протиправними дії Департаменту ДВС щодо передачі ДП «СЕТАМ» на реалізацію наведеного вище майна ТОВ «УКРКАВА» за стартовою ціною реалізації, визначеною у Звіті про оцінку майна від 07 травня 2020 року, в розмірі 41 951 755 гривень, без врахування ПДВ. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог в іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доводи касаційної скарги викладені у спосіб, який унеможливлює встановити по якій саме підставі оскаржується судові рішення в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої  статті 328 КАС України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій  статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень  КАС України  дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої  статті 328 КАС України  як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 КАС України  недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
У касаційній скарзі як на підставу до відкриття касаційного провадження податковий орган посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій не застосовано висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах
Верховний Суд зауважує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржнику необхідно зазначити конкретну норму права, яку застосували суди попередніх інстанцій всупереч висновку Верховного Суду при цьому довівши подібність правовідносин.
Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
Всупереч вищенаведеного, скаржником не зазначено конкретну норму права, яку застосовано судами попередніх інстанцій всупереч висновку Верховного Суду та щодо якої позовної вимоги, яка залишена без задоволення він стосується, а також не доведено подібність правовідносин.
Також Верховний Суд наголошує на тому, що скаржнику необхідно зазначити підстави касаційного оскарження щодо кожної позовної вимоги, яку на думку позивача, неправомірно залишено без задоволення із врахуванням вищенаведених вимог.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження так само, як і норму права, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328  цього Кодексу підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу фірми " Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі №420/8811/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» до Департаменту державної виконавчої служби   Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-консультаційний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства «Сетам» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання протиправними дій, визнання неправомірною прийняту оцінку майна та зобов`язання  вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
А.В. Жук,
Судді Верховного Суду