break-word'> 

Ухвала
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 440/537/19 
провадження № 51-2321ск21 
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого           ОСОБА_1 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2019 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 та касаційну скаргу на вказані судові рішення,
 
встановив:
 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку. При цьому у касаційній скарзі ставить питання про поновлення строків касаційного оскарження.
 
Оскільки клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження містить достатнє обґрунтування, а також керуючись у тому числі ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, згідно з якими кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вироком та ухвалою суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 при цьому аналізує фактичні обставини справи, докази та вказує на неповноту судового розгляду і не вказує які порушення судами першої та апеляційної інстанцій допущено під час ухвалення рішень.
 
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.   
 
Однак усупереч наведеним положенням кримінального процесуального закону з касаційної скарги захисника неможливо зрозуміти, які порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 370, 412—414 КПК до безумовних підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом відповідно до ст. 438 цього Кодексу. 
 
Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
 
Водночас захисник не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом під час постановлення ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
 
Таким чином, захиснику необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію, вказати, яку норму або норми кримінального закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано,  що є підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак у поданій касаційній скарзі не має жодних застережень щодо цієї обставини.
  
Оскільки касаційна скарга захисника  ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисником має бути підтверджено, що ним не пропущено встановленого за ухвалою суду строку під час повторного звернення до суду). 
 
Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
 
Клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2019 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 задовольнити. Поновити захиснику ОСОБА_4 пропущений строк касаційного оскарження.
 
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 на вирок Буського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків 10 днів з дня отримання ухвали. 
 
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3