ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року 

м. Київ
справа № 160/4301/19
адміністративне провадження № К/9901/4619/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,  
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,
представника позивача Падалка Ю.П.,
представників відповідача Племянник А.С., Федько Ю.В.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року (головуючий суддя Сліпець Н.Є.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (головуючий суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Іванов С.М.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні,

У С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» (далі - ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології») звернулось до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Київської міської митниці ДФС, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100000/2019/100063/2 від 13 березня 2019 року та №UA100000/2019/100077/2 від 8 квітня 2019 року; визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100030/2019/00180 від 13 березня 2019 року та №UA100030/2019/100077/2 від 8 квітня 2019 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 березня 2019 року та від 8 квітня 2019 року. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані картки відмови Київської міської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13 березня 2019 року та від 8 квітня 2019 року. Стягнуто на користь ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС судові витрати у розмірі 10381,50 грн.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Київська митниця Держмитслужби подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, відповідач у скарзі посилався на те, що в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України судом апеляційної інстанції не було розглянуто та задоволено, надіслане Київською міською митницю ДФС клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що є порушенням норм процесуального права.  
У зв`язку з реорганізацією податкового органу та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 року №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1217-р «Питання Державної митної служби», згідно зі   статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), проведено заміну відповідача, а саме Київську міську митницю ДФС замінено на її правонаступника - Київську митницю Держмитслужби.

ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» скористалося своїм правом та надіслало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши представників сторін, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.
Так, ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі було оскарження судового рішення, зазначеного у частині першій статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судом норм процесуального права та на те, що судове рішення оскаржується з підстави, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 353 КАС України.
Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у   частині першій   цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема: 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених   частинами другою   і   третьою   статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, якою залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року, відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є неприйнятними з огляду на наступне.
Відповідно до частин другої-третьої статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої   статті 328   цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені в судовому рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених   статтями 20,   22,   25-28   цього Кодексу.

Відповідач у касаційній скарзі посилається на порушення судом апеляційної інстанції вимог Кодексу адміністративного судочинства України, а саме зазначає, що судом не було розглянуто та задоволено, надіслане Київською міською митницю ДФС клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що є підставою для скасування рішення.
Водночас, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначені доводи відповідача вважає безпідставними.
Так, відповідно до статті 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно із частинами першою, другою статті 194 КАС України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Згідно із пунктом 8 частини першої статті 306 КАС України (в редакції, чинній на момент апеляційного перегляду справи) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: вирішує інші питання, необхідні для апеляційного розгляду справи.
За приписами статті 307 КАС України, після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.
Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
Частинами першою-другою статті 195 КАС України передбачено, що учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративна справа №160/4301/19 за позовом ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні, разом з матеріалами апеляційної скарги відповідача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла 30 вересня 2019 року.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 8 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у зазначеній вище справі та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14.00   годину 19 листопада 2019 року.
7 листопада 2019 року до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року   у справі №160/4301/19 задоволено клопотання Київської міської митниці ДФС про проведення судового засідання 19 листопада 2019 року в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 19 листопада 2019 року через відсутність технічної можливості забезпечити проведення відеоконференції, розгляд справи було відкладено на 16 годину 30 хвилин на 10 грудня 2019 року.
Відповідачу було направлено повістку, яку ним отримано 22 листопада 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Третім апеляційним адміністративним судом 10 грудня 2019 року було розглянуто апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС та ухвалено постанову, якою скаргу залишено без задоволення, а рішення   Дніпропетровського   окружного адміністративного суду від   15 серпня 2019 року - без змін.
Скарга була розглянута за відсутності відповідача, оскільки як зазначено судом апеляційної інстанції  у судове засідання останній не з`явився хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. 
Заява Київської міської митниці ДФС про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надійшла до суду апеляційної інстанції 11 грудня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто вже після розгляду судом апеляційної інстанції скарги відповідача.
Отже, враховуючи викладені обставини у Третього апеляційного адміністративного суду була відсутня можливість для розгляду клопотання Київської міської митниці ДФС щодо проведення судового засідання, призначеного на 10 грудня 2019 року в режимі відеоконференції, у зв`язку з його не надходженням.
Частинами першою та другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341   цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище зазначеного колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції, яким залишене без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 14 червня 2021 року. 

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх