П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/9905/20	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
07.12.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
          
           П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати пункт 25 протоколу №7 від 24 червня 2020 року засідання Комісії ДСНС з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду II групи внаслідок нещасного випадку, що стався у період проходження служби;
зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій відповідно до статті 118 Кодексу цивільного захисту України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу як інваліду II групи внаслідок нещасного випадку, що стався у період проходження служби, в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного за останньою посадою, яку позивач займав на день звільнення.
В обґрунтування позову зазначено, що з вересня 2015 року позивач звільнений зі служби цивільного захисту та включений до кадрів ДСНС. В жовтні 2015 року під час огляду органами МСЕК позивача первинно визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку та її наслідки, пов`язаної із проходженням військової служби. В лютому 2020 року під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку та її наслідки, пов`язаної із проходження військової служби. У зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності позивач звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком від 11.07.2007 року №908. Однак, рішенням Комісії ДСНС відмовлено у задоволенні вказаних вимог з підстав закінчення дворічного терміну встановлення повторно ІІ групи інвалідності з моменту первинного огляду. Вказане рішення позивач вважає таким, що не відповідає положенням ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, порушує гарантовані права на належне соціальне забезпечення, а тому підлягає скасуванню із зобов`язанням відповідача призначити одноразову допомогу в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що Порядок №908, затверджений на виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України, є спеціальним нормативно-правовим актом, який передбачає порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при настанні наслідків інвалідності уже звільненим особам. Положення абзацу 3 пункту 3 Порядку №908 застосовується при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (або нижчого ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) та розміром одноразової грошової допомоги, яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності). На момент виникнення спірних правовідносин Порядок №908 зі змінами та доповненнями був чинним, як і на момент вирішення спору. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Таким чином, без обмеження будь-яким строком грошова допомога виплачується, якщо не залежно від ступеня втрати працездатності особа вперше визнається такою що має інвалідність, а у випадку встановлення інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності) має застосовуватися абзац 3 пункту 3 Порядку №908.
З огляду на те, що з часу первинного встановлення ступеню втрати працездатності (2015 рік) до дня встановлення другої групи інвалідності (2020 рік) минуло понад два роки, що не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що абз. 3 п. 3 Порядку №908 є двозначною нормою та допускає різне тлумачення цих положень. Відповідно, залишаючи без задоволення адміністративний позов, судом надається перевага найменш сприятливому становищу позивача у спірних правовідносинах.
У відзиві на апеляційну скаргу Державна служба України з надзвичайних ситуацій посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Наказу № 1302 о/с від 25.09.2015 року підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 виключено з кадрів ДСНС на підставі Наказу ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.09.2015 року № 1249.
Згідно із Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №785710 від 28.10.2015 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності (первинний огляд).
Згідно Витягу з протоколу №1 від 08.02.2016 року, наказу від 15.02.2016 року №65 та платіжного доручення від 09.03.2016 року №618 відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 року №908, інваліду ІІІ групи ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу у сумі 52 488 грн.
Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 725222 від 03.03.2020 року ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності (вторинний огляд).
На підставі Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 725222 від 03.03.2020 року позивач звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій із заявою про призначення та виплати одноразової грошової допомоги.
Відповідно до п. 25 Витягу з протоколу №7 від 24.06.2020 року Комісією з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги інваліду ІІ групи ОСОБА_1 , оскільки повторно ІІ групу інвалідності йому встановлено після закінчення дворічного терміну з моменту первинного огляду.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, посилаючись на його необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Виходячи із визначення, наведеного у ч.ч. 1, 2 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Підпунктом 2 п. 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №908, передбачено, що грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі:
48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи;
42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи;
36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Отже, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при настанні наслідків інвалідності уже звільненим особам визначається Порядок №908, що відповідає положенням статті 118 Кодексу цивільного захисту України.
Разом з цим, відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку від 11.07.2007 року №908, якщо особі рядового чи начальницького складу протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їй право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Положення даної норми застосовується при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (або нижчого ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) та розміром одноразової грошової допомоги, яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності).
Вирішуючи спір по суті, судом першої інстанції вірно враховано, що на момент виникнення спірних правовідносин Порядок №908 зі змінами та доповненнями є чинним, як і на момент вирішення спору. Зазначені правові норми поширюються на всіх осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
Сукупно проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, судом першої інстанції правильно визначено, що без обмеження будь-яким строком грошова допомога виплачується, якщо не залежно від ступеня втрати працездатності особа вперше визнається такою, що має інвалідність.
У випадку встановлення інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності) застосовуванню підлягають положення абз. 3 п. 3 Порядку №908
Як свідчать обставини справи, первинно ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено у 2015 році, тоді як повторний огляд за наслідками якого позивачу встановили ІІ групу інвалідності проходив вже у 2020 році, тобто по спливу визначеного Порядком №908 дворічного строку.
Отже, з часу первинного встановлення ступеню втрати працездатності (2015 рік) до дня встановлення другої групи інвалідності (2020 рік) минуло понад два роки, що, у свою чергу, не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі.
Враховуючи викладене, оскільки під час розгляду питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у більшому розмірі відповідач діяв обґрунтовано та з дотриманням чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність обставин для задоволення адміністративного позову.
З огляду на наведене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

        Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                       О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                            Т.М. Танасогло