УХВАЛА

21 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  915/617/20 

Верховний Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Баранця О. М., Булгакової І. В., Васьковського О. В., Селіваненка В. П., Ткаченко Н. Г., Уркевича В. Ю.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 915/617/20
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сісайд термінал",
про стягнення плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажів у вагонах,
В С Т А Н О В И В:
У травні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") в особі регіональної філії "Одеська залізниця" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" (далі - ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія") плати за користування вагонами у сумі 956 049,60 грн та 1 828,32 грн збору за зберігання вантажів у вагонах.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 09.06.2020.
Згідно з протокольною ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2020 підготовче засідання у справі відкладено до 06.07.2020. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2020 повідомлено позивача про відкладення підготовчого засідання у справі на 06.07.2020; зазначено, що участь у судовому засіданні не є обов`язковою.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.07.2020, зокрема,  продовжено підготовче провадження у справі на строк дії карантину та відкладено підготовче засідання на 07.09.2020.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2020 заяву АТ "Українська залізниця" від 01.07.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено частково; доручено Господарському суду Одеської області забезпечити участь представника позивача АТ "Українська залізниця" у підготовчому засіданні у справі № 915/617/20, яке відбудеться 07.09.2020, в режимі відеоконференції; у задоволенні заяви представника позивача від 01.07.2020 про проведення розгляду господарської справи № 915/617/20 в режимі відеоконференції відмовлено.
Позивач та третя особа правом участі у судовому засіданні 07.09.2020 не скористались, їх явка у підготовче засідання судом не визнавалась обов`язковою. У судовому засіданні 07.09.2020 був присутній представник відповідача.
07.09.2020 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення розгляду справи на 16.10.2020.
Ухвалою від 09.09.2020 Господарський суд Миколаївської області повідомив позивача і третю особу про відкладення підготовчого засідання у справі на 16.10.2020, зазначивши, що участь у судовому засіданні не є обов`язковою.
Згідно з ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 12.10.2020 заяву представника АТ "Українська залізниця" від 01.07.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Південно-західному апеляційному господарському суду забезпечити участь представника позивача - АТ "Українська залізниця" у судовому засіданні у справі № 915/617/20, яке відбудеться 16.10.2020, в режимі відеоконференції.
16.10.2020 Господарський суд Миколаївської області постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 03.11.2020. Згідно з ухвалою суду від 16.10.2020 повідомлено третю особу у справі про призначення розгляду справи по суті на 03.11.2020.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2020 у задоволенні заяви АТ "Українська залізниця" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку з відсутністю 03.11.2020 вільного часу у Господарському суді Одеської області або Південно-західному апеляційному господарському суді.
03.11.2020 Господарський суд Миколаївської області постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 30.11.2020. Представники позивача і третьої особи у судове засідання не з`явилися.
Згідно з ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.11.2020 повідомлено позивача та третю особу про відкладення розгляду справи на 30.11.2020, зазначено, що участь у судовому засіданні не є обов`язковою.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.11.2020 заяву представника АТ "Українська залізниця" від 03.11.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Південно-західному апеляційному господарському суду забезпечити участь представника позивача АТ "Українська залізниця" у судовому засіданні у справі, яке відбудеться 30.11.2020, в режимі відеоконференції.
У судове засідання 30.11.2020, яке проводилося в режимі відеоконференції, представники позивача та третьої особи не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Представник відповідача у судовому засіданні 30.11.2020 заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача. 
Згідно з ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2020 задоволено клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду; позовну заяву АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії Одеська залізниця залишено без розгляду. 
Аргументуючи ухвалу місцевий господарський суд виходив із того, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але в судові засідання 03.11.2020 та 30.11.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав; відсутність позивача в судових засіданнях під час розгляду справи по суті перешкоджає проведенню відповідних судових процедур, зокрема, розгляд заяв і клопотань (стаття 207 Господарського процесуального кодексу України), вступне слово (стаття 208 Господарського процесуального кодексу України), з`ясування обставин справи (стаття 209 Господарського процесуального кодексу України); у зв`язку з неявкою представника позивача в судові засідання суд не може встановити обставини, пов`язані із дослідженням заяви свідка та встановленням порядку його допиту (стаття 211 Господарського процесуального кодексу України). Залишаючи позов без розгляду, суд урахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постановах від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, а також висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладені у постановах від 11.11.2020 у справі № 910/12898/19, від 29.07.2020 у справі № 903/630/18.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2020 скасовано, справу № 915/617/20 передано на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість залишення позову без розгляду, оскільки, по-перше, позивач вживав необхідні дії для участі в судовому засіданні (подав клопотання про проведення судового засідання, яке призначене на 03.11.2020, в режимі відеоконференції), проте через відсутність у суду технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції та територіальну віддаленість, не зміг забезпечити явку представника в судове засідання, тому заявив клопотання про відкладення розгляду справи; по-друге,   в ухвалах Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2020 та 03.11.2020 було зазначено, що   явка сторін в судові засідання не є обов`язковою; по-третє, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи та відсутні висновки, яким чином неявка представника позивача в судове засідання перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами. Суд апеляційної інстанції акцентував на тому, що неможливість вирішення спору по суті при невчиненні позивачем певних дій, тому суд має з`ясувати не тільки відсутність поважних причин, а також і те, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача. При цьому суд послався на те, що аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.10.2019 у справі № 923/447/15.
Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" звернулося з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021, в якій просить скасувати цю постанову та залишити в силі ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2020.
На обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом      апеляційної інстанції частини 4 статті   202, пункту 4 частини 1 статті   226, статті   277 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що висновки суду не ґрунтуються на положеннях процесуального законодавства. Скаржник акцентує на неврахуванні апеляційним господарським судом висновків щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.11.2019 у справі № 904/2423/18, від 07.10.2019 у справі № 923/447/15, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19.
АТ "Українська залізниця" у відзиві на касаційну скаргу просило її залишити без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі - без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм процесуального права. Водночас товариство просило справу розглядати за відсутності представника позивача.
Згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 915/617/20, призначено справу до розгляду у судовому засіданні 24.03.2021.
Відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.03.2021 справу № 915/617/20 за касаційною скаргою ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 передано на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду з огляду на необхідність відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 щодо застосування положень пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального України, зокрема стосовно того, що      правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи,   навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися. 
Колегія суддів вважала, що цей висновок має бути уточнений (конкретизований) щодо неможливості залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності у разі, якщо явка позивача в ухвалі судом була визнана необов`язковою, і в ухвалі суду позивачу не було роз`яснено про наслідки неявки, про обов`язок повідомити суд про причини неявки та про право подати заяву про розгляд справи за його відсутності, якщо його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору судом.
Згідно з ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 прийнято касаційну скаргу ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 915/617/20 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зі  здійсненням розгляду справи у судовому засіданні 21.05.2021.  
За змістом протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справі (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 20.05.2021 визначено такий склад колегії суддів: Дроботова Т. Б. - головуючий, Ткаченко Н. Г., Селіваненко В. П., Булгакова І. В., Баранець О. М., Васьковський О. В., Уркевич В. Ю.
Вивчивши матеріали касаційної скарги та мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.03.2021, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі      Верховного Суду дійшла висновку      про відсутність      підстав для      прийняття справи до свого розгляду з огляду на таке.
У частині 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України   визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Відповідно до частини 4 статті 303 статті 302 Господарського процесуального кодексу України    про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах 1 - 4   статті 302 цього Кодексу, або з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах 5 або 6   статті 302 цього Кодексу.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у правовій позиції, викладеній у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, зазначив, що відповідно до положень частин 1- 4   статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частиною 1   статті 41 зазначеного Кодексу   у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
За змістом пункту 2 частини 1, пункту 3 частини 2   статті 42 Господарського процесуального кодексу України   учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом із тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.
Відповідно до частини 1   статті 45 Господарського процесуального кодексу України   сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у   статті 4 цього Кодексу.
Згідно з положеннями   статті 46 Господарського процесуального кодексу України   сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у   статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених у   статті 46 Господарського процесуального кодексу України.
Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина 1   статті 120 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до   статті 181 цього Кодексу   для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (пункт 1 частини 2   статті 185 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 4   статті 202 Господарського процесуального кодексу України   в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з пунктом 4 частини 1   статті 226 Господарського процесуального кодексу України   суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених у частині 4 статті 202, пункті 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 зауважив, що у наведеному випадку у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.
При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відхилив доводи скаржника про те, що суд має право залишити позов без розгляду у зв`язку з невиконанням вимог суду позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність та зазначити про це в судовому рішенні, тоді як в цьому випадку суд не визнавав явку учасника справи обов`язковою.
Суд акцентував на тому, що частина 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2017 у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви № 56251/12, № 23302/13, № 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.
Як уже зазначалося в ухвалі від 24.03.2021 колегія суддів суду касаційної інстанції, передаючи справу № 915/617/20 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, викладеного у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, зокрема стосовно того, що      правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи,   навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися, шляхом уточнення (конкретизації) такого висновку.
Як свідчить зміст постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/16978/19, Суд викладав правовий висновок щодо застосування положень частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України стосовно процесуальних наслідків (залишення позову без розгляду) неявки позивача у судове засідання, належно повідомленого про час і місце судового засідання, та неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, зокрема і у разі, коли явка позивача не визнавалася обов`язковою судом. 
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі, що розглядається, звертає увагу, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) і стабільності.
Єдність однакового застосування закону забезпечує правову визначеність та втілюється шляхом однакового застосування судом того самого закону в подібних справах.
У пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі "Chapman v. the United Kingdom" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.
Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.
З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16).
З огляду на викладене, враховуючи необхідність забезпечення єдності та сталості судової практики, дотримання принципу юридичної визначеності як складового елементу верховенства права, що має важливе значення для питання довіри до судової системи, беручи до уваги те, що колегією суддів в ухвалі від 24.03.2021 про передачу цієї справи на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не    наведено достатніх, переконливих та вагомих аргументів у розрізі вмотивованої обґрунтованості наявності підстав необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні  Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19), а також те, що Верховний Суд у зазначеній постанові виклав правовий висновок щодо застосування положень частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процессуального кодексу України    і такий висновок є чітким, зрозумілим та сприяє однозначному застосуванню зазначених норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для відступу від правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у зазначеній постанові у справі № 910/16978/19. 
Водночас в ухвалі про передачу справи № 915/617/20 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, колегія суддів, посилаючись, зокрема, на положення частини 5 статті 13,  пункту 7 частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України вважала, що, визначаючи можливість залишити позов без розгляду навіть у разі, коли явка позивача не визнається обов`язковою, суд в ухвалі про повідомлення чи виклик учасників справи в судове засідання зобов`язаний роз`яснити позивачу про наслідки неявки, про обов`язок повідомити суд про причини неявки та про право подати заяву про розгляд справи за його відсутності, якщо його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору судом. Невиконання судом цих вимог щодо змісту ухвали про повідомлення чи виклик, на думку колегії суддів, унеможливлює застосування негативних наслідків для позивача шляхом залишення позову без розгляду.  У зв`язку з наведеним колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування норми пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального України, викладеного у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19, зокрема, що  правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися. 
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що за змістом статті 121 Господарського процесуального кодексу України, якою унормовано зміст ухвали повідомлення чи виклик, ухвала, якою суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні відповідної процесуальної дії, повинна містити: 1) ім`я (прізвище, ім`я, по-батькові) фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується ухвала; 2) найменування та адресу суду; 3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом; 4) назву та номер справи, за якою робиться виклик; 5) зазначення, як хто викликається особа; 6) зазначення, чи викликається особа у підготовче засідання, в судове засідання або для участі у вчиненні певних процесуальних дій (із їх зазначенням); 7) роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається, і про обов`язок повідомити суд про причини неявки.
Ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання або вчинення іншої процесуальної дії повинна містити найменування та адресу суду, назву справи, зазначення процесуального статусу особи, яка повідомляється, вказівку про те, яку дію буде вчинено, дату, час і місце її вчинення, а також про те, що участь у її вчиненні для цієї особи не є обов`язковою (частина 2 статті 121 цього Кодексу).
Тобто імперативні положення процесуального закону щодо необхідності роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається, і про обов`язок повідомити суд про причини неявки стосуються вимог, які ставляться до змісту ухвали, якою суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні відповідної процесуальної дії.

Викладене свідчить, що на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у цій справі передане питання, яке може бути вирішене відповідною колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що була визначена автоматизованою системою документообігу суду.
З огляду на зазначене Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених  у частині  2    статті 302  Господарського  процесуального  кодексу України, для розгляду справи № 915/617/20 Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду,  а,  отже,  справа  № 915/617/20 разом із касаційною скаргою ТОВ "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 підлягає поверненню відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Керуючись статтями   234,   235,   301,   302,   303 Господарський процесуальний кодекс України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду
УХВАЛИВ:
Справу № 915/617/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська судноплавно-стівідорна компанія" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     Т. Б. Дроботова
Судді:                                                                                                                             О. М. Баранець
                                                                                                                                             І. В. Булгакова
                                                                                                                                             О. В. Васьковський 
                                                                                             В. П. Селіваненко
                                                                                                                                             Н. Г. Ткаченко                                  
                                                                                                               В. Ю. Уркевич