Ухвала
 
22 червня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 591/7699/20
провадження № 61-9522ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В, Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича на постанову Сумського апеляційного суду від 06 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на період навчання.
 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) на період її навчання у Школі професійної зрілості м. Базель (Швейцарська Конфедерація, кантон Базель-Штадт), орієнтовна дата закінчення навчання - липень 2021 року, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 01 грудня 2020 року.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 лютого 2021 року виправлено описку у абзаці 2 резолютивної частини рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року, вказавши прізвище доньки « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ».
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 06 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
 
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Кирилкіна Р. О. на постанову Сумського апеляційного суду від 06 травня 2021 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кирилкін Р. О., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
 
Оскільки предметом позову у вказаній справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, вказані позовні вимоги підпадають під дію положень пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України, тому вказана справа є малозначною в силу закону.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктами а), б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, а також якщо справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
 
Заявник стверджує, що висновок апеляційного суду щодо відсутності доказів спільного проживання ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_3 є помилковим з огляду на те, що не узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 554/4533/17, провадження № 61-11842св18, оскільки апеляційний суд не надав оцінки тому, що проживання ОСОБА_3 за місцем навчання має тимчасовий характер, а тому існує необхідність забезпечення єдності судової практики.
 
Відсутність можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи та винятковість вказаної справи для заявника обґрунтовано тим, що при зверненні ОСОБА_3 з новим позовом до суду вона матиме право на стягнення аліментів лише за один місяць у зв`язку з закінченням навчання у липні 2021 року.
 
Надавши оцінку доводам заявника, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування положень частини третьої статті 199 СК України (підпункт а пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України). 
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 554/4533/17, провадження № 61?11842св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року цивільну справу № 591/7699/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 липня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян