Ухвала
 
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 754/14351/18
провадження № 61-8308ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Стрільчука В. А. в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, про визнання дій та бездіяльності неправомірними, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати неправомірними дії Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - Деснянська РМДА) щодо призначення на посаду (укладання контракту) директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва (далі - КНП «Консультативно-діагностичний центр») Лимаря Ю. В.; визнати неправомірними дії Деснянської РМДА щодо нерозірвання контракту з директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Лимарем Ю. В.; зобов`язати Деснянську РМДА розірвати контракт з директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Лимарем Ю. В.; визнати неправомірними дії Деснянської РМДА щодо призначення директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Лимаря Ю. В. ; скасувати, анулювати, визнати недійсним розпорядження Деснянської РМДА щодо призначення Лимаря Ю. В. директором КНП «Консультативно-діагностичний центр»; скасувати, анулювати, визнати недійсним подання про продовження контракту з Лимарем Ю. В.  на посаді директора КНП «Консультативно-діагностичний центр»; визнати неправомірними дії Деснянської РМДА щодо видання розпорядження, яким продовжено контракт з Лимарем Ю. В. ; скасувати, анулювати, визнати недійсним розпорядження Деснянської РМДА щодо продовження контракту з Лимарем Ю. В. ; визнати неправомірними дії Деснянської РМДА щодо продовження контракту з Лимарем Ю. В. у 2018 році; визнати неправомірними дії відповідача щодо продовження контракту з Лимарем Ю. В. у 2015 році; визнати недійсним, скасувати, анулювати контракт 2015 року, укладений між відповідачем та Лимарем Ю. В. ; визнати неправомірними дії відповідача щодо видання розпорядження на підставі якого продовжено контракт між відповідачем та Лимарем Ю. В. у 2018 році; визнати недійсним, скасувати, анулювати контракт 2018 року, укладений між відповідачем та Лимарем Ю. В. ; визнати недійсним, скасувати, анулювати розпорядження на підставі якого продовжено контракт між відповідачем та Лимарем Ю. В. у 2018 році; зобов`язати відповідача розірвати чинний контракт з директором КНП «Консультативно-діагностичний центр» Лимарем Ю. В. ; визнати неправомірними дії відповідача щодо невжиття заходів щодо неприпинення надання без ліцензії медичних стоматологічних послуг; зобов`язати відповідача відкликати відповідь Кличка В. В. депутату; стягнути з Деснянської РМДА 1 072 224 грн на відшкодування моральної шкоди; зобов`язати відповідача вжити заходів щодо сприяння працевлаштуванню матері неповнолітнього ОСОБА_2 в частині негайного поновлення на посаді стоматолога-терапевта; визнати неправомірною бездіяльність щодо не розгляду по суті відповідачем заяв матері та діда неповнолітнього ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача розглянути по суті заяви за 2016-2018 роки матері неповнолітнього ОСОБА_2 .
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року у зв`язку з тим, що є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення.
 
14 травня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить: скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року і ухвалити рішення про встановлення підсудності справи згідно з Кодексом адміністративного судочинства України і про передачу справи на новий розгляд; скасувати ухвалу Київського апеляційного суду              від 30 квітня 2021 року та повернути справу для подальшого розгляду до Київського апеляційного суду.
 
19 травня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами електронного зв`язку заяву про відвід судді Верховного Суду Стрільчука В. А.
 
Заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з такого.
 
Відповідно до частини другої статті 183 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
 
Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
 
Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.
 
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
 
За визначеннями, наведеними в підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ - це оригінал електронного документа з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. Електронний цифровий підпис використовується в автоматизованій системі документообігу суду для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).
 
Заява ОСОБА_1 надійшла на електронну адресу Верховного Суду в електронній формі без скріплення її електронним цифровим підписом заявника, а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.
 
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року в справі № 200/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, в якому випадку подана в електронній формі скарга (заява) вважається належним чином підписана, а саме з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.
 
В постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 530/1727/16-ц, провадження    № 61-47059сво18, Верховний Суду складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду погодився з висновком апеляційного суду про те, що апеляційна скарга, подана в електронній формі без накладення електронного цифрового підпису, не може бути прийнята до провадження суду.
 
Частиною четвертою статті 183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
 
Оскільки подана заява про відвід судді Верховного Суду Стрільчука В. А. не підписана ОСОБА_1 , то її необхідно повернути заявнику без розгляду.
 
Керуючись статтями 43, 183 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Повернути ОСОБА_1 без розгляду її заяву про відвід судді Верховного Суду Стрільчука В. А. в справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3 , директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва Лимар Юрій Вікторович, про визнання дій та бездіяльності неправомірними, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В. А. Стрільчук