Ухвала
 
16 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 1527/2-574/11
провадження № 61-2984ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, поруки припиненою,
встановив:
23 червня 2010 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у загальному розмірі 13 320 438, 03 грн.
11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») було укладено Договір факторингу № 4 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за Договорами про надання споживчих кредитів № 11166199000 від 07 червня 2007 року, № 11163101000 від 08 червня 2007 року, № 11248370000 від 07 листопада 2007 року, договорами іпотеки від 11 червня 2007 року № 2070, від 07 листопада 2007 року № 4722 та договорами поруки № 119593 від 07 червня 2007 року, № 119971 від 08 червня 2007 року та № 156224 від 07 листопада 2007 року.
Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 15 серпня 2012 року було залучено до участі у справі ТОВ «Кей-Колект» в якості правонаступника позивача ПАТ «УкрСиббанк», а АКІБ «УкрСиббанк» було залучено у якості третьої особи.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали зустрічний позов з подальшим останнім уточненням зустрічних позовних вимог від 26 березня 2018 року, у якому просили суд визнати кредитні договори, додаткові угоди до них та договори іпотеки недійсними, як укладені під впливом обману, а договори поруки припиненими в зв`язку з порушенням статті 559 ЦК України.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року в задоволенні первісного позову відмовлено, вимоги зустрічної позовної заяви задоволено у повному обсязі.
Постановою Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» кредитну заборгованість:
- за кредитним договором № 11166199000 від 07 червня 2007 року - 58 665, 01 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 1 664 138, 61 грн, з яких;
- за кредитним договором № 11248370000 від 07 листопада 2007 року - 188 678, 23 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 5 352 197, 61 грн;
- за кредитним договором № 11163101000 від 08 червня 2007 року - 216 901, 97 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (28,3668) складає 6 152 814, 80 грн.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки: кв. АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення заборгованості, що виникла на підставі договору про надання споживчого кредиту № 11166199000 від 07 червня 2007 року, по договору про надання споживчого кредиту № 11163101000 від 08 червня 2007 року та по договору про надання споживчого кредиту № 11248370000 від 07 листопада 2007 року, яка у загальному розмірі склала 464 245, 21 доларів США, що в еквіваленті по курсу по курсу НБУ (28,3668) складає 13 169 151, 00 грн, із встановленням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкової ціни - на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Зустрічний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «Укрсиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 550 грн в рівних частках.
22 лютого 2021 рокуОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку надіслали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року заявникам поновлено строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року, а касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником надіслано до Верховного Суду докази сплати судового збору у відповідному розмірі.
Підставами касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року заявники зазначають неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року (провадження № 6-1599цс15), постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 564/2199/15-ц, від 28 березня 2018 року (провадження № 14-10цс18),  від 15 квітня 2020 року в справі № 369/7228/14-ц, від 30 червня 2020 року в справі № 264/5957/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Особи, які подали касаційну скаргу заявили клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення.
Дослідивши наведені в клопотанні про зупинення виконання оскаржуваного рішення доводи, з урахуванням предмету спору та змісту оскаржуваного судового рішення, суд вважає, що заявниками не вказано достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання вказаного судового рішення.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу     № 1527/2-574/11 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про захист прав споживача, визнання договорів недійсними, поруки припиненою.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 червня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков