ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/478/21 Справа № 204/84/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
за участю: захисника                                 Дробота А.В.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 20 грудня 2020 року о 05 год. 15 хв. в м. Дніпро по пр. Б.Хмельницького, 28А, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. У присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Від підпису відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 просить поновити строк з підстав його пропущення з поважних причин. Зазначає, що причиною пропуску строку, стало не повідомлення його судом першої інстанції про дату та час судового засідання і суд не надіслав йому відповідно до ст. 285 КУпАП, копію оскарженої постанови, а про існування постанови він дізнався лише 01.03.2021 року. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що у зв`язку з набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 рок, цим законом скасована адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, яка була передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому рішення суду першої інстанції суперечить вимогам ст. 8 КУпАП щодо зворотньої дії в часі закону, який пом`якшує чи скасовує відповідальність.
В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на відсутність у справі доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також підтвердження факту зупинки транспортного засобу. Зазначає, що рапорт поліцейського не є належним доказом, а відеозапис з нагрудних камер поліцейський у справі відсутні. Також матеріали справи не містять доказів, що він в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає долучені до справи письмові пояснення свідків неналежними і недопустимими доказами, оскільки свідки судом не допитувались, їх пояснення написані однією особою — працівником поліції, без зазначення переліку ознак сп`яніння, а також їхніми показаннями не зафіксовано факту підписання цими свідками протоколу і вважає, що такі письмові пояснення не відають критеріям добровільності та самостійності. Зазначає, що у зв`язку з тим, що він не був повідомлений про судове засідання в суді першої інстанції, він не міг надати такі пояснення в суді першої інстанції.
Посилаючись на вище викладене ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просив її задовольнити, а постанову суду скасувати як незаконну, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення і просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та дату апеляційного розгляду повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав письмові пояснення. 
Мотиви апеляційного суду.
Щодо строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції в якому проголошувалось рішення суду, з текстом якого його захисник ознайомився 01.03.2021 року, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження. 
Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції та її скасування.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводились до того, що на час вчинення ОСОБА_2 правопорушення була скасована адміністративна відповідальність, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №004244 від 20.12.2020 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей та у присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 20.12.2020 року, відповідно до яких 20.12.2020 року вони були свідками того, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; рапортом співробітника поліції від 20.12.2020 року з якого вбачається, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. У присутності двох свідків у встановленому законом порядку водій відмовився від проходження огляду у медичному закладі. Від підпису відмовився в присутності свідків. Складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП та винесена постанова за ст.126 КУпАП за відсутність документів під час керування транспортним засобом (а.с.4).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Враховуючи зазначені положення закону, суд апеляційної інстанції вважає належними, допустимими та достовірними докази на які суд першої інстанції послався в оскарженій постанові і вважає їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В письмових поясненнях ОСОБА_1 посилається на відсутність доказів, що він керував транспортними засобами, а також доказів, які б підтверджували факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції, проте ці факти підтверджуються доказами, наявними у справі.
Доводи апеляційної скарги про недопустимість як доказів письмових пояснень свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП. Посилання, що вони не були допитані в суді, є безпідставними, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не з`явився до суду і не заявив відповідне клопотання, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.
Апеляційний суд також розцінює як належний, достовірний та допустимий доказ рапорт працівника поліції, враховуючи, що відомості, викладені в ньому, узгоджуються з іншими доказами по справі, а також, що такий доказ не є вирішальним у цій справі. 
Крім того, під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 він не надавав пояснень, що він не керував транспортним засобом або, що водієм була інша особа, або взагалі автомобіль був припаркований і не здійснював рух, натомість він взагалі відмовився від надання пояснень та заперечень щодо цих фактів, що не є характерною поведінкою особи, яка не була водієм, а стосовно неї складаються протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. 
Судом апеляційної інстанції задоволення клопотання захисника Дробота А.В. про витребування доказів та направлено запит до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на матеріали відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції, проте за закінченням терміну зберігання такі матеріали не збереглись. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016, настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку водій відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі, не тягне за собою визнання недопустимим протоколу як доказу і не порушує право ОСОБА_1 на захист, оскільки крім ознак диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП в протоколі конкретизовано від проходження огляду в якому саме порядку відмовився ОСОБА_1 , чим і порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 про відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016, повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.
Аналізуючи доводи ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне. 
17 червня 2020 року прийнято Закон України № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Далі - Закон України №720-ІХ).
Законом України № 720-ІХ внесено зміни до Закону № 2617-VІІІ, відповідно до яких із Закону № 2617-VІІІ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.
Таким чином, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Закону № 2617-VІІІ тобто в редакції до 01 липня 2020 року, а саме в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016.
На стадії визначення тієї норми закону, яка встановлює вид і міру юридичної відповідальності, відбувається вибір такої норми, з`ясовується її зміст, форма та чинність, визначається редакція норми, яка діяла на момент вчинення посягання, встановлюється її дія у часі, просторі та щодо певного кола осіб (статті 2, 8, 13-16 КУпАП). 
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

        Суддя                                                                О.П. Піскун