Ухвала                                           
 
26 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/10000/17
провадження № 61-939св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Жданової В. С., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,     Коротуна В. М.
 
учасники справи:
позивач - заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», 
треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом заступника прокурора Київської області          в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсними наказів, рішення сільської ради, договорів оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок                           з незаконного володіння
 
за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвоката Сміян Тетяни Іванівни на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М.
Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2017 року заступник прокурора Київської області в інтересах держави       в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом та поновити його;
визнати недійсними накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року № КИ/3222481600:02:001/00013585,                                     № КИ/3222481600:02:001/00013587 та № КИ/3222481600:02:001/00013586 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки                    у власність»;
визнати недійсним рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району від 20 грудня 2016 року № 111 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, цільове признання якої змінюється»;
визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 30 січня 2017 року            № 300, від 04 квітня 2017 року № 1477, укладені між ОСОБА_2 ,              ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус» (далі - ТОВ «Альт-Хаус»);
витребувати на користь держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України із незаконного володіння                 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельні ділянки площею 1,239 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:5112; площею 2,011 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:5113, які розташовані на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, загальною вартістю 103 903,00 грн.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилався на те, що за результатами аналізу додержання земельного законодавства на території Києво-Святошинського району прокуратура Київської області виявила порушення вимог законодавства при розпорядженні земельними ділянками державної власності. На думку прокурора, оскаржувані накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» видано        з порушенням вимог законодавства, оскільки земельна ділянка без припинення права користування чи вилучення незаконно вибула із користування Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани», у подальшому була відчужена та поділена на декілька земельних ділянок, а також незаконно передана в оренду. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 20 червня            2018 року в задоволенні позову відмовив.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не доведеними.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду
 
Справу розглядав суд апеляційної інстанції неодноразово.
 
Київський апеляційний суд останньою постановою від 17 грудня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. 
Визнав недійсними накази Головного управління Держземагентства у Київській області від 21 лютого 2014 року № КИ/3222481600:02:001/00013585,                                          № КИ/3222481600:02:001/00013587, № КИ/3222481600:02:001/00013586 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки                              у власність». 
Визнав недійсним рішення Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району від 20 грудня 2016 року № 111 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, цільове призначення якої змінюється». Визнав недійсними договори оренди земельних ділянок від 30 січня 2017 року № 300 та від 04 квітня 2017 року № 1477, укладені між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ТОВ «Альт-Хаус». 
Витребував на користь держави в особі Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України з незаконного володіння   ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельні ділянки площею 1,239 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:5112, площею 2,011 га, кадастровий номер 3222481600:02:001:5113, які розташовані на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, загальною вартістю 103 903,00 грн. 
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
У січні 2021 року представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвокат       Сміян Т. І. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2018 року залишити в силі.
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції не врахував висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 04 жовтня             2018 року у справі № 911/2740/17, щодо відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави у подібній справі, оскільки при розгляді зазначеної справи було встановлено, що Національний науковий центр «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України та Державне підприємство «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України не                       є органами державної влади, органами місцевого самоврядування чи іншими суб`єктами владних повноважень, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження. Крім цього, у вказаній справі Верховний суд відхилив аргументи заявника про те, що оскільки органи контролю через бездіяльність не виявили порушень, то у прокурора виникло право на звернення до суду відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», адже згідно з пунктами 1, 2 частини 3 статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також      у разі відсутності такого органу; наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
 
Суд апеляційної інстанції, всупереч правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 911/1413/19, помилково визнав, що картографічні матеріали є достатнім доказом для достовірного підтвердження обставин накладення спірних земельних ділянок в межах 5 га земельної ділянки, на земельні ділянки, які є особливо цінними землями, а також, що спірні земельні ділянки належать до особливо цінних земель. За таких обставин немає підстав вважати, що мало місце порушення законодавства під час видачі наказів Головного управління Держземагентства у Київській області та рішень Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району. 
 
Також суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статтю 388 ЦК України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у постанові                          від 27 травня 2020 року у справі № 641/9904/16-ц.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції всупереч правовим позиціям Верховного Суду зробив висновок, що немає підстав для застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності.
 
Київський апеляційний суд всупереч висновку Верховного Суду від 08 квітня      2020 року у справі № 359/3230/16 вважав такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги прокурора в частині вимог про скасування рішень про державну реєстрацію спірних земельних ділянок за відповідачами, визнання наказів ГУ Держземагентства у Київській області недійсними та витребування земельних ділянок з незаконного володіння.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
25 лютого 2021 року справа № 369/10000/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду                   у складі Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження               у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 квітня 2021 року з підстав, передбачених частиною третьою статті 302 ГПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 911/2169/20 за позовом прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороше озеро», третя особа -Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про визнання недійсним розпоряджень та договорів оренди землі, повернення земельних ділянок за касаційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17 грудня 2020 року та ухвалу Господарського суду Київської області від 02 жовтня 2020 року.
 
Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду     від 15 квітня 2020 року у справі № 363/4656/16-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ну, намалюй» про визнання недійсними розпоряджень, державних актів та витребування на користь держави земельних ділянок з незаконного володіння. Зокрема зазначено, що ГК України не визначено поняття «державна компанія» як окрема організаційно-правова форма господарювання; Державний класифікатор України ДК 002:2004 «Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (далі - Класифікатор) розмежовує організаційно-правові форми господарювання «державне підприємство» та «державна акціонерна компанія», а враховуючи, що позов подано в інтересах держави саме в особі державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», яке за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та статуту, за організаційно-правовою формою є саме «державним підприємством», твердження скаржника про подання позову в інтересах державної компанії та, відповідно, щодо відсутності підстав для представництва прокурором у суді інтересів держави в особі цього державного підприємства              є надуманими, не ґрунтуються на матеріалах справи та законі.
 
Ухвала про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивована, зокрема, тим, що колегія суддів не погоджується із можливістю використання поняття «державна акціонерна компанія (товариство)», яке міститься у підпункті 3.2.1.3 пункту 3.2 розділу 3 Класифікатора, для з`ясування змісту поняття «державна компанія», наведеного в абзаці третьому частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави        в особі державних компаній.
 
При цьому суд звертав увагу, що всупереч забороні, закріпленій в частині третій статті 23 Закону України «Про прокуратуру», позов у справі пред`явлений прокурором в інтересах державного підприємства, яке не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Навпаки, визначений прокурором позивач - державне підприємство, за відомостями                 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є державним підприємством, самостійною юридичною особою, з відповідною процесуальною дієздатністю, що дозволяє цьому суб`єктові самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів у суді. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 906/853/17, від 15 вересня 2020 року у справі № 911/551/19,                       від 04 січня 2021 у справі № 911/1150/20.
 
У справі, яка переглядається, однією з підстав касаційного оскарження                          є неврахування апеляційним судом висновку Верховного Суду щодо наявності            у прокурора підстав на звернення до суду з позовом в інтересах державного підприємства. Тобто правовідносини у цій справі є подібними до тих, що                               є предметом перегляду Великою Палатою Верховного Суду у справі                                 № 911/2169/20.
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі)                         у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження              у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2021 року справу                        № 911/2169/20 прийнято до розгляду.
 
Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про зупинення касаційного провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/2169/20.
 
Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 369/10000/17 за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Чабани» Національного наукового центру «Інститут землеробства» Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альт-Хаус», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсними наказів, рішення сільської ради, договорів оренди земельних ділянок, витребування земельних ділянок з незаконного володіння за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - адвоката Сміян Тетяни Іванівни на постанову Київського апеляційного суду            від 17 грудня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 911/2169/20.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	В. С. Жданова  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун