Номер провадження: 22-ц/813/4209/21 
Номер справи місцевого суду: 2-3628/10
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2021                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,                
за участю секретаря – Чепрас А.І.,
учасники справи:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,
позивач – Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»
стягувач – Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено. Замінено у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа N 2-3628/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором N 11187788000 у розмірі 220134 грн. 18 коп., держмито у розмірі 1700 грн., 120 грн. витрати ІТЗ судового процесу та витрати за послуги КП "ОМБТІ та РОН" у розмірі 110 грн. вибулого стягувача з ПАТ "УкрСиббанк" - на стягувача: ТОВ "Вердикт Капітал".
Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та в задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що обставини, на які посилається заявник не можна визнати поважними, так як заміна кредитора і укладення кількох договорів про переуступку права вимоги не є правонаступництвом, а тому не впливає на можливість заміни сторони виконавчого провадження. Також зазначив, що заявником не надано належних та допустимих доказів щодо відкриття будь-якого виконавчого провадження на підставі рішення суду по цивільній справі №2-3628/10. В матеріалах справи №2-3628/10 відсутні підписані ПАТ «Дельта Банк» заяви та/або ухвалені рішення у справі щодо процесуального правонаступництва і набуття ПАТ «Дельта Банк» прав позивача у справі або стягувача у будь-якому виконавчому провадженні. Апелянт також зазначив, що не був повідомлений належним чином про розгляд заяви.
Від ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які не з`явилися в судове засідання.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2010 року позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором N11187788000 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту у загальному розмірі 220134, 18 грн., держмито у розмірі 1700 грн., 120 грн. витрати ІТЗ судового процесу та витрати за послуги КП "ОМБТІ та РОН" у розмірі 110 грн. 
08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.
09.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір купівлі-продажу майнових прав N950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту N11187788000.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.
Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Таким чином, під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до правонаступника, що раніше не брав участі у виконавчому провадженні.
Згідно з ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.
Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 2-1383/2010 (провадження N 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).
Наявні у справі договору від 08.12.2011, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а також договору від 09.11.2018, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» купівлі-продажу майнових прав N950/К за яким ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту N11187788000, підтверджують набуття заявником право вимоги за вказаним кредитним договором, укладеним з  ОСОБА_1  вказаним у витягу з додатку N 1 до договору купівлі-продажу майнових прав.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та здійснив заміну останнього на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".
Однак, суд першої інстанції розглянув заяву за відсутністю учасників процесу, не повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду заяви, хоча відповідно до ст. 442 ЦПК України повинен був розглянути цю заяву у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В оскарженій ухвалі суд зазначив, що представник заявника в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив, інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час судового засідання у встановлено законом порядку, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка інших учасників процесу не перешкоджає розгляду справи.
Проте матеріали справи взагалі не містять будь-яких доказів повідомлення учасників процесу в тому числі апелянта про розгляд заяви, що є обов`язковою підставою для скасування оскарженої ухвали.
Разом з цим доводи апелянта про те, що ПАТ «Дельта Банк» не було позивачем у справі про стягнення з апелянта боргу, а стягувачем є ПАТ "УкрСиббанк", а також те, що матеріали справи не містять доказів відкриття виконавчого провадження, на увагу не заслуговують так як заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні так і при відсутності виконавчого провадження, тобто на будь-якій стадії.
Невирішеність питання про заміну стягувача перешкоджає досягненню мети правосуддя, виконанню рішення суду, що набрало законної сили, та тягне порушення прав сторони у справі.
За таких обставин, відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, заяву ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал" задовольнити.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року скасувати.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
Замінити сторону у виконавчому листі N2-3628/10 стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь зазначеної особи заборгованості за кредитним договором у розмірі 220 134 грн. 18 коп., державного мита.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 17.06.2021

Головуючий:                                                        

Судді: