УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/2400/20 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В. 
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.    суддів Борисюка Р.М.
Галацевич О.М. 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу № 935/2400/20
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 
на рішення Коростишівського  районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Янчук В.В. в м. Коростишів, 

в с т а н о в и в:
 
В жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором б/н від 16.12.2011 станом на 15.09.2020 у розмірі 13709грн.33 коп., яка складається з 9737,63 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 648,15 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 3323,55грн. - пеня. В обґрунтування позову банк зазначив, що відповідачка не виконує зобов`язання за договором.
Рішенням Коростишівського  районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачка висловила згоду про укладення договору, яку засвідчила особистим підписом в анкеті-заяві, отримала кредит який сплачувала частково та продовжувала користуватися кредитними коштами, отже приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, відсотки за користування кредитними коштами, кредит повинна сплатити, така позиція висвітлена в постановах Верховного Суду від 08.07.2019 №923/760/18, 03.07.2019 №342/180/17, 10.04.2019№356/1635/16-ц,08.07.2019№ 923/760/18, 14.11.2018 №2-383/2010,28.03.2019 №428/2873/17,17.04.2019 №666/388/16-ц.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що 16.12.2011 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що вбачається з анкети-заяви. Строк дії кредитних карток закінчився в квітні 2018, кредитний ліміт визначений в розмірі 3200грн.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 15.09.2020 складає 13709грн.33 коп., з яких 9737,63грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 648,15 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 3323,55 грн. - пеня. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Відповідачем не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування відсотків пені. 
За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність вимог про стягнення пені. 
Підстави для стягнення заборгованості по тілу кредиту, а також похідної вимоги про стягнення відсотків в порядку ст.625 ЦПК України, також відсутні, оскільки як вбачається з виписки по рахунку, сплачені відповідачем готівкові кошти, які списані банком на погашення не передбачених умовами договору відсотків і пені, перевищують розмір боргу. 
Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 березня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуюча:                                Судді: