П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 821/836/18	

 	Головуючий в 1 інстанції: Дубровна  В.А.                                Дата і місце ухвалення: 20.07.2018р., м. Херсон                                                                                                    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–           Шеметенко Л.П.
       (у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, справа
       розглядається в порядку п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)         

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №1, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року Міністерство оборони України звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №1, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №678092 від 30.11.2017р.
Позов обґрунтовувало тим, що вказана Херсонською міською МСЕК №1 в оскаржуваному рішенні причина інвалідності ОСОБА_1 «поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії» відсутня у пункті 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009р. №1317. Також, позивач посилався на те, що спірне рішення прийнято неповноважним складом комісії та з порушенням права на участь у роботі в складі комісії представника Міністерства оборони України. Позивач зазначає, що рішення Херсонської міською МСЕК №1, оформлене довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №678092 від 30.11.2017р., порушує його права, оскільки є одним із документів, на підставі яких військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога  у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 20.07.2018р., з прийняттям нового судового рішення – про задоволення поданого ним позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності у Міністерства оборони України права на звернення до суду з вимогою про скасування рішення Херсонської міської МСЕК №1, оскільки пунктом 25 постанови КМУ №1317 передбачено можливість оскарження рішення МСЕК до суду та не встановлено жодного обмеження щодо суб`єктів такого оскарження. 
Також, апелянт посилається на те, що висновок суду про передчасність заявленого спору  оскільки ОСОБА_1 не подавав до уповноваженого органу заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановлення групи інвалідності, не ґрунтується на законі та є наслідком помилкового тлумачення понять «виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги» та «реалізація права на отримання одноразової грошової допомоги».
Посилається апелянт і на те, що висновки суду про те, що на момент звернення Міністерства оборони України з даним позовом до суду ОСОБА_1 не подавав заяви про виплату одноразової грошової допомоги, не відповідають дійсності та відповідні обставини встановлено судовим рішенням по справі №821/906/16.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що   ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Херсонським військовим комісаріатом 27.03.1993р. 
Протягом 2013-2015 років відповідно до стану здоров`я позивач визнавався інвалідом ІІІ групи від загального захворювання.
У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської МСЕК № 1 щодо зміни причин інвалідності. 
10.12.2015р. рішенням Херсонської міської МСЕК №1 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності та визначено її причину як «поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії», про що видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 10.12.2015р. серії 12 ААА №025589.
30.11.2017р. Херсонською міською МСЕК №1 проведено повторний огляд громадянина ОСОБА_1 , за результатом якого складено акт огляду медико-соціальною експертною комісією №798/1 від 30.11.2017р., відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності, причиною зазначено  «поранення (контузія) так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії», інвалідність встановлена строком до 01.12.2018р. 
На підставі вказаного акту Херсонською МСЕК №1 прийнято рішення, оформлене довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №678092 від 30.11.2017р., яким встановлено ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності та визначено її причину як «поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
Не погоджуючись з рішенням Херсонської міської МСЕК №1, яке оформлено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №678092 від 30.11.2017р. в частині встановлення ОСОБА_1 такої причини інвалідності, як «поранення (контузія) та захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» та вважаючи його таким, що прийнято з порушенням процедури та всупереч вимогам діючого законодавства, Міноборони України звернулось до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову Міністерства оборони України, дійшов висновку, що довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА від 30.11.2017р. видана Херсонською міською МСЕК №1 на виконання її владних управлінських функцій, стосується прав та інтересів визначеної у ній особи, а саме ОСОБА_1 , має визначений строк дії, тому є актом індивідуальної дії. Міністерство оборони України не є суб`єктом правовідносин внаслідок прийняття Херсонською міською МСЕК №1 оскаржуваного рішення, а тому не наділене правом на його оскарження, що означає відсутність самого суб`єктивного права на позов. 
Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача про порушення прав Міністерства оборони України, як органу, на якого покладено повноваження щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. №975. Суд зазначив, що на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 не подавав до уповноваженого органу заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, а тому Міністерство оборони України не отримувало висновок керівника уповноваженого органу в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, у тому числі рішення, прийняте Херсонською міською МСЕК № 1, яке оформлено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №678092 від 30.11.2017р., що є предметом оскарження у даній справі.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Міністерства оборони України. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 2 Закону України від 21 березня 1991 року №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (стаття 3 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 7 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями.
Проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації, визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».
Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров`я України (далі – МОЗ) і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у містах Києві та Севастополі; міські, міжрайонні, районні (пункт 4 зазначеного Положення).
Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ, яке за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.
Відповідно до пункту 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.
Згідно пункту 9 частини першої статті 19 КАС України  юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
За змістом вказаної норми на справи щодо оскарження рішень МСЕК поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Отже, позов, предметом оскарження якого, зокрема, є рішення Херсонської міської МСЕК №1, оформленого довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №678092 від 30.11.2017р., яким встановлено, що травма, поранення та захворювання ОСОБА_1 , так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії, належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Водночас, відповідно до положень КАС України, обов`язковою умовою щодо віднесення конкретної справи до юрисдикції адміністративних судів є те, що однією зі сторін у такій справі виступає суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції відносно особи, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною публічно-владних управлінських функцій.
Згідно з пунктом 24 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, медико-соціальна експертна комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, у якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації – органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби в наданні додаткових видів допомоги.
Відповідно до пункту 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. №1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі – особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що рішення медико-соціальних експертних комісій спрямовані на забезпечення реалізації державної політики у сфері реабілітації інвалідів, створення правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їхніх потреб у відновленні здоров`я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності і стосуються виключно зазначених у таких рішеннях осіб.
Отже, медико-соціальна експертна комісія є суб`єктом владних повноважень лише у вертикальних відносинах з особами, стосовно яких прийнято відповідне рішення.
З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку про те, що Міністерство оборони України не наділене правом на оскарження рішення Херсонської міської МСЕК № 1, якими встановлено, що травма, поранення та захворювання ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.
Вказане узгоджується з приписами пунктів 23– 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, якими, зокрема, визначено порядок оскарження рішень районної, міжрайонної, міської комісії, як у позасудовому так і судовому порядку. Зокрема, за змістом цих пунктів право оскаржити зазначені рішення має особа з інвалідністю, якої це рішення стосується.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.09.2020р. у справі № 821/1524/17, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.11.2020р. по справі №821/284/17, до прийняття якої ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. було зупинено провадження у даній адміністративній справі. 
Варто зазначити, що при наданні правової оцінки посиланням позивача щодо права Міністерства оборони України на звернення до суду щодо оскарження рішень Херсонської міської МСЕК, як суб`єкта правовідносин, у яких будуть застосовані такі рішення, Велика Палата Верховного Суду визнала їх необґрунтованими. Зокрема, зазначила, що дійсно, після видачі МСЕК та ЦВЛК конкретній особі постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва, захворювання) та довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності в особи виникає право звернення до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Втім, наявність вказаних документів не є беззаперечними доказами призначення та виплати відповідної допомоги.
Так, згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №822/220/18 щодо спорів, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги, передбаченої статтями 16 - 16-4 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва, захворювання) та довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності в частині віднесення до їх належних документів, що вказують на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання особи, підлягають оцінці в межах таких спорів. Подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії про установлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
З огляду на наведене колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо можливості вирішення позовних вимог Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення Херсонської міської МСЕК № 1, оформленого довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №678092 від 30.11.2017р.
Відповідно ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.09.2020р. у справі № 821/1524/17, колегія суддів вважає, що постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі за позовом Міністерства оборони України - закриттю.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 319, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2018 року скасувати.
Провадження по справі №821/836/18 за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Херсонської міської медико-соціальної експертної комісії №1, за участю третьої особи ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 20 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                             Л.П. Шеметенко