П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/21018/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.   
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
09 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2020 року   ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,  якому просила:
- визнати протиправною відмову відповідача, яка викладена в повідомленні за № 0600-0303-8/64318 від 11.11.2020, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв , робіт, професій , посад і показників , затверджених Кабінетом Міністрів України , відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 з 05.10.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням наданих довідок ТОВ "Цивільбуд" м. Донецька №01/152-1 , №01/152-2 , №01/152-3 від 02.09.2020 та періоду роботи з 09.09.1991 по 11.09.2008 по професії вапногасильника 3 розряду.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління ПФУ в Житомирській області, оскаржило його в апеляційному порядку та просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що до пільгового стажу позивачу не зараховано періоди роботи відповідно до довідок від 02.09.2020 №01/152-01, №01/152-2, №01/152-3 з 09.09.1991 по 11.09.2008, оскільки довідки видані заводом «Стройдеталь» ООО «Гражданстрой» м.Донецьк, кий знаходиться на території, яка віднесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування  - відсутня інформація про проведення атестації робочих місць за умовами праці на даному підприємстві.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) і є внутрішньо переміщеною особою (а.с.13).
Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.10.1981 (а.с. 16-18) позивач в період з 09.09.1991 по 11.09.2008 працювала в ТОВ "Цивільбуд" на посаді вапногасильника 3 розряду.
Позивач 05.10.2020 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком до якої додала: РНОПП, паспорт, трудова книжка, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсій, документи про стаж, свідоцтво про шлюб та інш.  (а.с. 19).
Листом від 11.11.2020 № 0600-0303-8/64318 (а.с. 24-25) позивача повідомлено, що до пільгового стажу як працівникам, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України відповідно до ст. 114 Закону не зараховано періоди роботи відповідно до довідок, №01/152-01, №01/152-2, №01/152-3 від 02.09.2020р. з 09.09.1991 по 11.09.2008 на заводі "Буддеталь" будівельної фірми "Громадбуд" в структурному підрозділі (СП) завод "Буддеталь" ООО "Громадбуд" та виробничо-технологічному управлінні ООО "Громадбуд", оскільки довідки видані заводом "Стройдеталь" ООО "Гражданстрой" м. Донецьк, який знаходиться на території, яка згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", віднесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - відсутня інформація про проведення атестації робочих місць за умовами праці на даному підприємстві.
Загальний страховий стаж становить 31 рік 11 місяців 24 дні, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 відсутній, оскільки не підтверджений вимогами законодавства, тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12 жовтня 2020 року Вам відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах - 10 років.
Не погоджуючись з викладеною відмовою, позивач оскаржила її до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з невідповідністю уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки пільговий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.
Суд першої інстанції зазначив, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо посилання відповідача, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то суд не прийняв їх до уваги, так як це стосується випадків коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років. До того ж Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування був створений відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у 2011 році, а період праці позивача. що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах - з 09.09.1991 по 11.09.2008.
Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2019 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як зазначалось вище, позивач в період з 09.09.1991 по 11.09.2008 працювала в ТОВ "Цивільбуд" на посаді вапногасильника 3 розряду, яка відноситься до Списку № 2 (2290000а-12282), що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 05.10.1981 (а.с. 16-18) та довідками  ТОВ "Цивільбуд" від 02.09.2020 (а.с. 6-8).
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року № 442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Відповідно до положень пункту 3 зазначеної Постанови проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання. 
Абзацом 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що не проведення підприємством, на якому працювала особа, атестації робочих місць не може позбавляти особу її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Разом з тим, віднесення періодів роботи до пільгового стажу здійснюється незалежно від дати внесення посади або професії до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1992 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1992 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Водночас, як свідчать матеріали справи, атестація робочих місць на заводі, якому працювала позивач, проводилась 02.10.1994, 12.01.2001, 16.01.2006 (а.с. 9-15.).
Таким чином, професія позивача, за якою вона працювала у спірні періоди, відноситься до Списку № 2 чинному на період роботи позивача та Списку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.
Посилання апелянта на те, що позивачу не зараховано періоди роботи відповідно до довідок  від 02.09.2020 №01/152-01, №01/152-2, №01/152-3 так як довідки видані заводом «Стройдеталь» ООО «Гражданстрой» м. Донецьк,  який знаходиться на території, яка віднесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюються свої повноваження, то суд не приймає їх до уваги, так як це стосується випадків коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років. До того ж Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування був створений відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у 2011 році, а період праці позивача. що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах - з 09.09.1991 по 11.09.2008.
В даному випадку трудовою книжкою позивача підтверджено наявність пільгового стажу.
Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, ТОВ "Цивільбуд" (код ЄДРПОУ 13529021, адреса: м. Донецьк, пров. Орєшкова, 18), відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є діючим українським підприємством і підстав для сумнівів у достовірності інформації, зазначеної в наданих цим підприємством довідках та наказах, у суду не має.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що стаж позивача становить 31 рік 11 місяців 24 дні, з яких пільговий стаж роботи становить 17 років, тобто позивач має право на призначення пенсії, відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому  відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України є протиправною.
Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують обставин досліджених судом першої інстанції та висновку про задоволення позову на основі цих обставин.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо задоволення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.