ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 травня 2021 року 	м.Дніпро	справа № 932/13263/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2020 року у справі № 932/13263/19 (2а/932/402/20) (суддя Литвиненко І.Ю.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дудки Євгена Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
          Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня  2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено. Судом скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1446516 від 22 серпня 2019 року.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Позивач та відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
          Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою від 22 серпня          2019 року серії ЕАВ «1446516 у справі про адміністративне правопорушення, інспектором роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дудкою Є.М. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4), відповідно до якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGX 26.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки ВЕСТТ 930018, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пр. Газети «Правда», 40А в м. Дніпрі, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3, чим порушив п.8.4.в Правил дорожнього руху. Відеозапису вказаного правопорушення суду не надано.
          Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
          За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.
          Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
          Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
          Підпунктом “в” п.8.4 ПДР України передбачено заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
          Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Позивачу в провину ставиться правопорушення, що виразилося у невиконанні вимоги дорожнього знаку 3.3, чим порушено п.8.4.в Правил дорожнього руху.
          Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.
          Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
          Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
          Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
          При цьому, суду не було надано доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
          Відповідач - інспектор 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Дудка Є.М. взагалі не надав суду доказів і навіть змістовних пояснень на спростування доводів позивача щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови. Зокрема, не надані матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови та не вжито жодних заходів щодо спростування доводів позивача, а також не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
          Оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, а підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами та доказами матеріали справи не містять.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.
          Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
          В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          В даному випадку, відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
          З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
          Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.
          Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня         2020 року у справі № 932/13263/19 (2а/932/402/20) - залишити без змін.
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак