Постанова
Іменем України
 
29 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/7631/20
провадження № 61-3864ав21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,
 
учасники справи (сторони третейського розгляду):
заявник (відповідач в третейському спорі) - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа (позивач в третейському спорі) - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року у складі судді Гуля В. В., в справі за заявою  ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог заяви
 
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 31 375,76 доларів США, що згідно з курсом НБ України станом на 25 червня 2015 року становить 664 476,48 грн, та третейський збір в сумі 7 007 грн.
 
22 травня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року.
 
ОСОБА_1 просила:
визнати строк на подання позову пропущеним з поважних причин та поновити строк звернення про скасування рішення третейського суду;
скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 31 375,76 доларів США, що згідно з курсом НБ України станом на 25 червня 2015 року становить 664 476,48 грн, та третейський збір в сумі 7 007 грн;
витребувати матеріали справи № 920/15 з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.
 
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року повернуто.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 22 травня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року, яка не відповідає вимогам статті 455 ЦПК України, зокрема, не сплачено судовий збір, не надано оригінал рішення третейського суду або належним чином завірена копія, не надано оригінал або належним чином завірена копія третейської справи, та не надано документи на обґрунтування підстав для скасування рішення третейського суду. Окрім того заявником не додано документів відповідно до кількості учасників судового розгляду та всупереч вимогам законодавства подано не заяву про скасування рішення третейського суду, а позовну заяву та зазначено, що вона подається до Дніпровського районного суду міста Києва. Копію ухвали Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року та 27 січня 20201 року направлено ОСОБА_1 на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 отримала копію вказаної ухвали 02 лютого 2021 року, що підтверджується зворотнім повідомленнями про вручення копії ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року. Оскільки ОСОБА_1 станом на 18 лютого 2021 року зазначені в ухвалі недоліки не усунула, суд першої інстанції відповідно до вимог статті 185 ЦПК України зробив висновок, що заява підлягає поверненню заявнику.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року, постановлену ним як судом першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та повернути заяву до суду першої інстанції для прийняття до розгляду в іншому складі суду. При цьому посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не було повідомлено про залишення заяви без руху, тому ухвала від 18 лютого 2021 року постановлена з порушенням вимог процесуального права. Зазначає, що повідомляла суд про зміну адреси заявою, тому копія ухвали повинна була бути направлена за цією адресою. Вказує, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази у справі, а також не взяв до наявніість заяви про продовження строків та подачу матеріалів на усунення недоліків.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
 
Відзиви від інших учасників справи до Верховного Суду не надходили.
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення заяви особі, яка її подала, проводиться без повідомлення учасників справи.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. В такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в справі матеріали, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з таких мотивів.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись із легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала заяву, не усунула недоліки заяви в строк, наданий судом, заява вважається неподаною та повертається.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що:
22 травня 2020 року ОСОБА_1 подала позовну заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року (а. с. 1, 2);
ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року (а. с. 95-97) заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року в справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху та надано строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення недоліків, та повідомлено, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику;
07 грудня 2020 року копію ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року направлено на електронну адресу ОСОБА_1       ІНФОРМАЦІЯ_1  (а. с. 98, 99), яка зазначена нею у позовній заяві (а. с. 1, 2);
18 грудня 2020 року копію ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року направлено на електронну адресу ОСОБА_1       ІНФОРМАЦІЯ_1  (а. с. 100, 101), яка зазначена нею у позовній заяві (а. с. 1, 2);
15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася електронною поштою із запитом, в кому вказала, що у телефонному режимі її повідомили про наявність ухвали від 03 грудня 2020 року, і цю ухвалу вона просить направити на адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 102). У запиті у графі «контактний e-mail» зазначено     ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
24 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою в якій просить ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року направити на адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 105, 106);
19 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою в якій просила ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року направити на адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 103, 104);
21 січня 2021 року копія ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року направлена поштою на адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 111);
згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала копію ухвали 02 лютого 2021 року (а. с.112);
ухвалою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 червня 2015 року повернуто (а. с. 113, 114);
19 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 (а. с. 116).
 
Таким чином копію ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала 02 лютого 2021 року, станом на 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року недоліки не усунула.
 
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву заявнику.
 
Аргумент апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про залишення заяви без руху, а тому ухвала від 18 лютого 2021 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримала 02 лютого 2021 року (а. с. 112).
 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 повідомляла суд про зміну адреси заявою, а тому копія ухвали повинна була бути направлена за цією адресою, колегія суддів відхиляє. Копія ухвали Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року була направлена саме на ту адресу, яка вказана в заявах ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
 
Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази у справі, а також не взяв до уваги наявність заяви про продовження строків та усунення недоліків, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки заява та матеріали на усунення недоліків надійшли до суду першої інстанції після постановлення ухвали про повернення заяви.
 
Висновки за результатами апеляційної скарги
 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишити без задоволення, а оскаржена ухвала без змін. Оскільки оскаржена ухвала залишається без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року залишити без змін.
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              В. І. Крат
 
Н. О. Антоненко
 
М. М. Русинчук