П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1648/20	
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
                                              - Кравченка К.В.,
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення митного органу,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :
          
           24 червня 2020 року дочірнє підприємство "Таврія" товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал Агро ЛТД" звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA 508000/2020/000049/2 від 31.03.2020 року.
          В обґрунтування позовних вимог ДП "Таврія" ТОВ "Імперіал Агро ЛТД" зазначило, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 МК України, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем в позовній заяві надано обґрунтування та докази щодо декларування товарів за митною декларацією МД №508040/2020/002841, натомість рішення про коригування митної вартості № UА508000/2020/000049/2 від 31.03.2020 року, яке оскаржується позивачем, прийнято щодо декларації МД №508040/2020/002775 від 30.03.2020 року, щодо якої відсутні будь-які пояснення товариства. Додатково відповідач зазначив, що інформація про задекларований товар  суперечить інформації всіх супровідних документів щодо задекларованого товару, оскільки задекларований товар 2019 року випуску, а товаросупровідні документи надано на товар 2020 року випуску.
Позивач надав пояснення до позову, в яких вказав, що саме за наслідками розгляду митної декларації № UА508040/2020/002775 від 30.03.2020 року відповідачем прийнято  оскаржуване рішення № UА508040/2020/002841 від 31.03.2020 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року ДП "Таврія" ТОВ "Імперіал Агро ЛТД" відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що надані ним до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.
Відповідно п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
          З матеріалів справи вбачається, що між позивачем - ДП "ТАВРІЯ" ТОВ "ІМПЕРІАЛ АГРО ЛТД" (покупець) та "ЕССО компанією PIVOT SOLUTIONS SL" (Іспанія, продавець) 15.01.2020 р укладено контракт № 150120 (далі - контракт). На умовах, визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець - компанія "ЕССО PIVOT SOLUTIONS SL" здійснила на адресу позивача - ДП "ТАВРІЯ" ТОВ "ІМПЕРІАЛ АГРО ЛТД" поставку товару - дощувальну машину кругового типу "ЕССО", виробництва компанії "ЕССО PIVOT SOLUTIONS SL", нова, загальною вартістю 46 836,88 Євро.
Для здійснення митного оформлення товару ДП "ТАВРІЯ" ТОВ "ІМПЕРІАЛ АГРО ЛТД" до Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію за №UА508040/2020/002775 від 30.03.2020 року, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 46 836,88 Євро, визначена за першим методом, за ціною виробника товару згідно Контракту № 150120 від 15.01.2020 року.
На підтвердження заявленої митної вартості декларантом, надано наступні документи:  
- рахунок-фактура (інвойс) № IN 20-2 від 24.02.2020;
- коносамент № SМА00044372 від 04.03.2020;
- автотранспортна накладна №6131 від 28.03.2020;
- декларація про походження товару № 20-2 від 24.02.2020;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №27 від 05.02.2020;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №29 від 17.02.2020;
- свіфт від 05.02.2020;
- свіфт від 17.02.2020;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 04.12.2019;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) (Додаток) №1 від 15.01.2020;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення (Контракт) №150120 від 15.01.2020;
- договір про надання послуг митного брокера №02/01 від 02.01.2020;
- копія митної декларації країни відправлення №VLСЕ2000774 SМАD044372 від 26.02.2020.
31 березня 2020 року за наслідком розгляду митної декларації за № UА508040/2020/002775 від 30.03.2020 року, відповідачем прийнято рішення за № UA508000/2020/000049/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом, а також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508040/2020/00105.
31 березня 2020 року позивачем товар випущено у вільний обіг за митною декларацією № UA508040/2020/002841 та надані фінансові гарантії шляхом внесення грошової застави у розмірі 474 421,90 грн, із відстроченням списання до 29.06.2020 року.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до митного оформлення товаросупровідні документи не підтвердили заявлену ДП "Таврія" ТОВ "Імперіал Агро ЛТД"  митну вартість товару.
          Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч.1  ст.51 МК  України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього      Кодексу.
Частиною 1  ст.52 МК  України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту цієї норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
          Вимагаючи у товариства страхові документи, митним органом не враховано, що контрактом від 15.01.2020 року № 150120 передбачено постачання товару на умовах CFR port Yuzhny.
          Відповідно до Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), CFR (Cost and Freight) - "Вартість і фрахт" означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов`язки щодо митного очищення товару для експорту.
          Оскільки умови поставки за базисом СFR (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов`язку страхування товару, у митного органу відсутні підстави стверджувати, що витрати щодо страхування є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки, та вимагати документи страхування товару.
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2020 року по справі № 420/2850/19.
          Отже твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товарів за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування вантажу, не знайшли свого підтвердження.
          Щодо доводів митного органу, що відповідно до п.2.2 додаткової угоди від 16.01.2021 року № 1 до контракту передбачено, що попередня оплата у розмірі 25% здійснюється після отримання проформи - фактури, яка не надана декларантом (т.1 а.с.119-121).
          В матеріалах справи наявна проформа - інвойс від 24.02.2020 року, яка видана на виконання контракту від 15.01.2021 року, в якій зазначені номер, дата та сума контракту, що спростовує доводи митного органу. 
          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №815/329/17 у постанові від 17.04.2018 року зазначив, що, навіть відсутність оплати за товар — не впливає на митну вартість, а фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) — ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
          Отже, навіть факт не оплати за поставлений товар не може впливати на митну вартість. В свою чергу позивачем надані платіжні доручення № 27 від 05.02.2020 року та № 29 від 17.02.2020 року, які підтверджують сплату ціни контракту у повному обсязі (т.1 а.с.68-70).
          Щодо зазначення у МД країни відправлення компанію RKD IRRIGACION,SL, як відправника.
          Згідно п.3.3 додатку №1 до контракту, сторони домовилися та визначили, що вантажовідправником товару може виступати третя особа. При цьому загальна сума контракту залишається незмінною.
          Окрім зазначеного, позивачем при митному оформленні товару надано до митниці лист - роз`яснення (мовою оригіналу та переклад) в якому директор компанії "ECCO PIVOT SOLUTIONS SL" пояснює, що компанія "RKD IRRIGAZION, SL" є вантажовідправником придбаного ДП "Таврія" товару, що відповідає умовам контракту від 15.01.2020 року. окрім зазначеного пояснює, що компанія "ECCO PIVOT SOLUTIONS SL" входить в групу компаній "RKD IRRIGAZION, SL".
          Отже, позивачем надано достатні докази та пояснення з приводу того, що відправником придбаного ним товару виступила компанія до групи якої входить компанія - продавець. Можливість здійснення відправлення товару третьою особою прямо передбачена договором, тобто не суперечить йому. Цим же контрактом визначено, що зміна вантажовідправника не впливає на вартість товару.
Доводи митниці що у наданому інвойсі, доречі на відсутність якого він вже посилався в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, зазначено рік виробництва 2020, в той час як у контракті рік виробництва зазначений 2019,
          Крім того, в вищезгаданому листі - роз`ясненні виробником повідомлено, що згідно прайсів за 2019 рік та на січень - лютий 2020 рік, товар запропонований "ECCO PIVOT SOLUTIONS SL" є ідентичним за своїми властивостями, характеристиками та ціною. 
          Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги щодо того, що незалежно від року випуску товару, в даному випадку, його вартість за контрактом не є ані більшою ані меншою.
          Доводи митного органу, з якою погодився суд першої інстанції,  що в декларації країни відправника вартість товару вказана 44 769,57 євро, тобто менша ніж визначена контрактом, спростовуються матеріалами справи (т.1 а.с.58).
Неприйнятними також є і посилання митниці на не зазначення у прайс - листі терміну його дії, оскільки прайс-лист  та калькуляція виробництва не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому навіть не надання їх до митного оформлення не  впливає  на визначення  митної вартості товару.           
Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд у постанові № 0840/3083/18 від 27.06.2019 року
  Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку  з  тим, що надані документи, на думку контролюючого органу  не  підтверджували вартості, так як  не  містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого  товару,   спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.
          Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи профілю  ризиків, колегія суддів зазначає наступне.
          Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.
Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої    статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховним Судом у постанові по справі № 260/718/19 від 25.02.2020 року викладена позиція, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
          Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що по товарам, митне оформлення яких вже здійснено є більшим ніж заявлено декларантом, з посиланням на митні декларації, однак  відповідачем вказано лише номера, дати та ціни по митній декларації, на підставі яких  здійснено коригування митної вартості товарів №1, №2, №3, №4, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
          Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший  метод визначення  митної вартості у спірному рішенні про коригування  митної вартості  товарів.
          Крім того, помилковими є посилання апелянта на  Генеральну угоду з тарифів і торгівлі, оскільки відповідно до положень Митного кодексу України, її застосування можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу.
          Щодо невиконання вимоги митниці про надання додаткових документів, то відсутність цих документів з огляду на вищевикладене не є підставою для здійснення коригування митної вартості товарів. 
          Судова колегія також звертає увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Суд першої інстанції на зазначені положення закону уваги не звернув, надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим помилково дійшов висновку про наявність підстав для відмови дочірньому підприємству «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД» у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись приписами ст.139 КАС України, судова колегія вирішує питання про стягнення судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції позивачем сплачено судовий збір у сумі 7 116,33 грн, в суді апеляційної інстанції - 10674,49 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у загальній сумі 17 790,82 грн.
          Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД» – задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року – скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог дочірнього підприємства «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД». 
Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA 508000/2020/000049/2 від 31.03.2020 року.
Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43335608) за рахунок бюджетних асигнувань на користь дочірнього підприємства «Таврія» товариства з обмеженою відповідальністю «Імперіал Агро ЛТД (код ЄДРПОУ 33391137) понесені судові витрати у розмірі 17 790 (сімнадцять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 82 (вісімдесят дві) коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                               Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                                    О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                                     К.В.Кравченко