ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року	Львів	Справа № 260/2199/20 пров. № А/857/6460/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Галаз Ю.А.,

а також сторін (їх представників):
від відповідача -                                         Шак М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років (суддя суду І інстанції: Дору Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 39 хв. 16.02.2021р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 16.02.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Закарпатській обл., викладене у листі № 0700-0330-8/12072 від 10.04.2020р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до постанов Кабінету Міністрів /КМ/ України № 505 від 31.03.2012р. «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та рішень Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р., № 6-р/2020 від 26.03.2020р. у справі № 1-223/2018 (2840/18); зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90 відсотків без обмеження граничного розміру позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Закарпатської обл. № 18 52-вих. від 02.03.2020р., з урахуванням раніше проведених виплат та відповідно до вимог постанов КМ України № 505 від 31.03.2012р. «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та рішень Конституційного Суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р. і № 6-р/2020 від 26.03.2020р. у справі № 1-223/2018(2840/18); зобов`язати ГУ ПФ України в Закарпатській обл. здійснити перерахунок та виплату у розмірі 90 відсотків без обмеження граничного розміру ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за минулий час за останні 12 місяців, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Закарпатської обл. № 18 52-вих. від 02.03.2020р. та відповідно до постанов КМ України № 505 від 31.03.2012р. «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури», № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та рішень Конституційного суду України у справі № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р. і № 6-р/2020 від 26.03.2020р. в справі № 1-223/2018(2840/18); стягнути на його користь судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФ України в Закарпатській обл. (а.с.1-13).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників страви (а.с.22-24).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2021р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. № 0700-0330-8/12072 від 10.04.2020р. про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 ; зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Закарпатської обл. № 18 52-вих від 02.03.2020р.; стягнуто з відповідача ГУ ПФ України в Закарпатській обл. за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с.98-105).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Закарпатській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.109-113).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 16.01.2020р. набула чинності постанова КМ України № 1155 від 11.12.2019р. «Про умови оплати праці прокурорів», у відповідності з якою були підвищені розміри посадових окладів працівників органів прокуратури України. Таким чином, право на звернення за перерахунком пенсії у позивача виникло з 16.01.2020р., тобто, з дати опублікування вказаної постанови, а право на перерахунок пенсії за вислугу років - з 01.02.2020р.
У той же час, до заяви про перерахунок пенсії позивачем додано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), видану з посиланням на постанову КМ України № 657 від 30.08.2017р. «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».
При цьому, пунктом 7 постанови КМ України № 1155 від 11.12.2019р. встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Отже, у зв`язку з вищенаведеним, апелянт не вбачає підстав у здійсненні перерахунку призначеної пенсії саме на підставі довідки прокуратури Закарпатської обл., виданої в 2020 році, а судом в оскаржуваному рішенні не наведено законодавчо обґрунтованих підстав протилежного, а тільки в формальному порядку констатовано право позивача на перерахунок його розміру пенсії.
Крім того, відповідач звертав увагу суду першої інстанції на те, що однією з підстав відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу слугувала невідповідність поданої ним довідки належній формі подібних документів фінансового характеру.
Також неправомірним слід вважати включення до довідки про перерахунок пенсії складових, що не є систематичними і носять індивідуальний та разовий характер (премія, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань).
Із урахуванням практики Верховного Суду ключовим правовим питанням, щодо якого фактично виник спір у наведеній адміністративній справі, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р.
Відповідно, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними та повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. Спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Крім того, відповідач ще не ухвалював рішення про перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

          Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час призначення позивачу пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст.50-1 Закону України № 1789-XII від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» у відповідній редакції.
В подальшому до ст.50-1 наведеного Закону вносились зміни, зокрема, в частині відсоткового розміру пенсії за вислугу років, яка призначалася прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Разом з тим, положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорам змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).
Проте, Законом України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015р., частина вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» викладена у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України.».
При цьому, на виконання законодавчих змін жодного нормативно-правового акта прийнято не було.
15.07.2015р. набрав чинності Закон України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» та втратив чинність попередній Закон України № 1789-XII від 05.11.1991р. «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачала чинність з 15.12.2015р.
Так, Закон України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру», в редакції, чинній на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, не містив аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Відповідно до ч.20 ст.86 вказаного Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України.
Разом з тим, рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(II)/2019 положення ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМ України, визнано такими, що не відповідає Конституції України.
Відтак, з 13.12.2019р. вказаний Закон не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури КМ України.
Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження максимального розміру та виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми заробітку, суд зазначив, що спірні правовідносини сторін, які є предметом судового розгляду в даній справі, виникли не у зв`язку з наведеними питаннями, а через відмову в перерахунку пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівників прокуратури. Відтак, такі позовні вимоги є передчасними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заявленого позову.
Разом тим, правильно по суті вирішивши справу, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, починаючи з 14.01.2003р., позивач перебуває на обліку в територіальному органі ПФ України та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від суми заробітної плати (а.с.17).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 положення ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VІІ від 14.10.2014р. «Про прокуратуру», із змінами, визнані неконституційними. Вказано, що перерахунок пенсії здійснюється особам, у яких право на перерахунок виникає після 13.12.2019р. 

02.03.2020р. прокуратурою Закарпатської обл. позивачу видана довідка № 18 52-вих.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з якою розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017р. за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури, становить 38840 грн. 24 коп. (а.с.20).
09.04.2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою (а.с.18).
10.04.2020р. відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (викладено у листі № 0700-0330-8/12072 від 10.04.2020р.), яке обґрунтоване тим, що перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Право на перерахунок за розглядуваних умов виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13.12.2019р., та для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019р.
На час подання заяви щодо перерахунку пенсії № 841 від 09.04.2020р. питання оплати праці працівників органів прокуратури регулювалося постановою КМ України № 1155 від 11.12.2019р. «Про умови оплати праці прокурорів» (набрала чинності 16.01.2020р.).
При цьому, пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсії, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру» .
Отже, в зв`язку з вищезазначеним, право на перерахунок пенсії згідно поданих довідок є відсутнім (а.с.19).

На час призначення позивачу пенсії (2003 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. «Про прокуратуру»:
прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);
обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);
призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).
До статті 50-1 наведеного Закону вносилися зміни Законом України № 3668-VI від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону з 01.10.2011р. стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014р. ухвалено новий Закон України № 1697-VІІ «Про прокуратуру».
Частина 20 ст.86 вказаного Закону (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої ст.86 Закону № 1697-VII та частина сімнадцята (з 01.10.2011р. - вісімнадцята) ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
01.01.2015р. набрав чинності Закон України № 76-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
частину 18 ст.50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (діяла до 15.07.2015р.) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
частину 20 ст.86 Закону України №1697-VІІ «Про прокуратуру» (набрала чинності 15.07.2015р.) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Отже, починаючи з 01.01.2015р. в Україні:
жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»;
законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури КМ України.
Разом з тим, КМ України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Конституційний Суд України за результатами розгляду справи № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019р. № 7-р(II)/2019 та визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
При цьому, Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відсутність затвердженого КМ України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФ України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019р.
Тому підхід відповідача до вирішення заяви позивача є незаконним, а позивач має право на перерахунок його пенсії відповідно до ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Рівненської обл. № 18-162 від 28.02.2020р.
Частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019р. та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати.

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, колегія суддів враховує, що:
перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;
відповідно до ч.20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Оскільки частина 20 ст.86 Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р. «Про прокуратуру» набрала чинності з 13.12.2019р., відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13.12.2019р. Поширення дванадцяти місячного періоду або будь-якого іншого періоду в цьому випадку є неможливим.

Питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок пенсії.
Разом з тим, відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з тих мотивів, що відповідно до п.7 постанови КМ України № 1155 від 11.12.2019р. «Про умови оплати праці прокурорів» (набрала чинності 16.01.2020р.) зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсії, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і стосовно обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

При вирішенні наведеної справи колегія суддів враховує висновки суду касаційної інстанції, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду від 14.09.2020р. у зразковій справі № 560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019, згідно яких:
з 13.12.2019р. особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема на підставі постанови КМ України № 657 від 30.08.2017р.); такі пенсії перераховуються з 13.12.2019р.;
вимоги щодо відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії, та вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).

Окрім цього, в частині доводів апелянта про невідповідність представленої довідки прокуратури Закарпатської обл. № 18 52-вих. від 02.03.2020р. вимогам чинного законодавства колегія суддів зазначає наступне.
Розглядувані доводи не покладалися відповідачем в основу прийняття рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача на підставі його заяви.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Вказана зміна кваліфікації підстав відмови у проведенні перерахунку пенсії суб`єктом владних повноважень в судових процедурах, є неприйнятною з огляду на принцип правової визначеності, який притаманний як судовим рішенням, так і рішенням суб`єктів владних повноважень. В іншому випадку це вже будуть інші правопорушення за інших підстав, запровадження позиції зміни підстав прийняття рішень, після їх прийняття, як способу реалізації владних управлінських функцій, призведе до свавілля суб`єктів владних повноважень.

Щодо аргументів апелянта про те, що після 13.12.2019р. жодних підвищень заробітної плати працівникам прокуратури не проводилося, а тому в позивача не виникало підстав для перерахунку пенсії, колегія суддів враховує наступне.
Діючою редакцією ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено залежність розміру пенсії за вислуги років прокурорам від розміру заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорах.
Ця залежність є прямою і не пов`язується з прийняттям будь-яких окремих рішень після набрання чинності діючої редакції цієї статті.
Оскільки розмір пенсії позивача не враховував підвищення заробітної плати працюючих на відповідних посадах прокурорів в період 2015-2019 років, тому з моменту відновлення дії ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 14.10.2014р.), у позивача виникло право на приведення його пенсії до належного розміру, з урахуванням розмірів заробітних плат працюючих прокурорів.

Оскільки рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає висновкам, викладеним у рішенні суду касаційної інстанції по вказаній зразковій справі (зокрема, в частині періоду перерахунку пенсії; визначення відсотку заробітної плати, з якого відбувається перерахунок пенсії; поширення дванадцятимісячного періоду на період перерахунку спірної пенсії), тому колегія суддів вважає за можливе усунути вказані недоліки шляхом внесення відповідних змін у резолютивну частину рішення суду першої інстанції.
Такий спосіб не вплине на часткове задоволення заявленого позову, однак дозволить застосувати висновки суду по зразковій справі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак помилково застосував норми матеріального права (допустив незастосування закону, який підлягав застосуванню) та порушив норми процесуального права, через що оскаржуване рішення суду слід змінити.
В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Закарпатській обл.

Наведена справа визнана судом апеляційної інстанцій типовою, цим судом враховані правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, через що постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, встановлених ч.5 ст.291 КАС України.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2021р. в адміністративній справі № 260/2199/20 змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл., викладене у листі № 0700-0330-8/12072 від 10.04.2020р., про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 ;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. здійснити з 13.12.2019р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Закарпатської обл. № 18 52-вих. від 02.03.2020р. з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл. (88008, Закарпатська обл., м.Ужгород, пл.Народна, буд.4; код ЄДРПОУ 20453063) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише з підстав, передбачених ч.5 ст.291 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 26.05.2021р.