ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2624/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенергетик» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 р. (суддя Черниш О.А.)  в справі № 340/2624/20 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Комунального підприємства «Теплоенергетик» про  стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Кіровоградській   області (далі – ГУ ДПС) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Теплоенергетик» (далі – КП «Теплоенергетик») про  стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 5  397  640,76 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення, в сумі 473  015,16 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, в сумі 2 895,49 грн.
30.12.2020 р. ГУ ДПС подана заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковим погашенням податкового боргу відповідачем. Позивач просив стягнути  з відповідача кошти  з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму боргу в розмірі 5  479  310,11 грн., в тому числі з податку на додану вартість – 5  031  294,95 грн., екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю, в розмірі 448  015,16 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 р. позов задоволено, стягнуто з рахунків комунального підприємства «Теплоенергетик» у банках, що його обслуговують, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в дохід державного бюджету податковий борг з податку на додану вартість у сумі 5 031 294, 95 грн., стягнуто з рахунків комунального підприємства «Теплоенергетик» у банках, що його обслуговують, в дохід державного та місцевого бюджету податковий борг з екологічного податку у сумі 448 015, 16 грн.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення в частині задоволення вимог про стягнення з екологічного податку в сумі 448  015,16 грн., ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на порушення судом  першої інстанції норм процесуального права, адже відповідачем не отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, внаслідок чого відповідач позбавлений права надавати відзив на позовну заяву. Також, на думку апелянта, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки 29.12.2020 р. відповідачем  сплачено екологічний податок, який справляється за викиди двоокису вуглецю в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, в сумі 50  000 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 29.12.2020 р. № 5056, тому залишок боргу з екологічного податку складає 398  015,16 грн.  
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що КП «Теплоенергетик» з 31.05.1996 року зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку платників податків в ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Відповідачем до ГУ ДПС у Кіровоградській області подані податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень 2020 року, у яких ним визначено суму податку, яка сплачується до державного бюджету, у розмірі 2 497 686 грн., 80 996 грн., 519 286 грн., 1 376 320 грн., 1 626 019 грн., 449 403 грн. відповідно. 
У встановлені строки суми податку, визначені у цих податкових деклараціях, відповідачем до бюджету не сплачені. 
Внаслідок перерахування коштів, що сплачувалися відповідачем з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на сплату податкових зобов`язань, частково погашено податковий борг, що виник за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2019 року, залишок якого складає 1 323 442,30 грн.
ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено камеральні перевірки КП «Теплоенергетик», за наслідками яких складено акти №1008/11-28-52-03-24/1/24153576 від 14.04.2020 року, №110/11-28-52-03-24/1/24153576 від 04.05.2020 року про виявлені порушення в частині декларування та адміністрування податку на додану вартість. 
На підставі цих актів винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ш» про зобов`язання відповідача сплатити штрафи за платежем податок на додану вартість, а саме: №0046245203 від 04.05.2020 року на суму 3 857,20 грн., №0052015203 від 18.05.2020 року на суму 18 317,29 грн. 
Вказані податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем, у встановленому порядку ним не оскаржені, а визначені ними суми грошових зобов`язань не сплачені. 
Також КП «Теплоенергетик» подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2020 року, у якій самостійно обчислено податкове зобов`язання за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 605 015,76 грн. 
У встановлений пунктом 250.2 статті 250 Податкового кодексу України строк (протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації) відповідач не сплатив суми податку.
На момент подання позову  податковий борг відповідача за цим платежем складав 465 910,65 грн.
ГУ ДПС у Кіровоградській області у зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу винесено податкову вимогу форми «Ю» №3863-52 від 04.02.2020 року про сплату 2 481 656,57 грн., яка отримана відповідачем. Вказана податкова вимога на даний час не відкликана, сума податкового боргу не погашена.
Враховуючи, що податковий борг відповідача з податку на додану вартість, заявлений до стягнення у даній справі, складав 5 397  640,79 грн., з яких: 5  375 466,30 грн. (1 323 442,30 грн. + 80 996 грн. + 519 286 грн. + 1  376 320 грн. + 1  626 019 грн. + 449 403 грн.) - податкові зобов`язання, самостійно визначені платником; 22 174,49 грн. (3 857,20 грн. + 18 317,29 грн.) - штрафні санкції, нараховані контролюючим органом, що узгоджується з даними інтегрованої картки платника,  відповідачем частково погашений податковий борг під час розгляду справи на суму 366 345,84 грн., суд визнав таким, що підлягає стягненню,  податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 5 031 294,95 грн.
Також суд першої інстанції вважав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення податкового боргу з екологічного податку в розмірі 448  015,16 грн., адже за даними інтегрованої картки на момент подання позову становив 465 910,65 грн., а під час розгляду справи цей борг був частково погашений відповідачем на суму 17 895,49 грн. 
Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно з інтегрованою карткою платника податків КП «Теплоенергетик» має податковий борг з податку на додану вартість та екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення орендної плати.
Так, КП «Теплоенергетик» подано до ГУ ДПС податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2019 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень 2020 року, у яких ним визначено суму податку, яка сплачується до державного бюджету, у розмірі 2 497 686 грн., 80 996 грн., 519 286 грн., 1 376 320 грн., 1 626 019 грн., 449 403 грн. відповідно. 
Самостійно задекларовані податкові зобов`язання у встановлені строки відповідачем до бюджету не сплачені. 
Внаслідок перерахування коштів, що сплачувалися відповідачем з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на сплату податкових зобов`язань, частково погашено податковий борг, що виник за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2019 року, залишок якого складає 1 323 442,30 грн.
ГУ ДПС  проведено камеральні перевірки КП «Теплоенергетик», за наслідками яких складено акти №1008/11-28-52-03-24/1/24153576 від 14.04.2020 року, №110/11-28-52-03-24/1/24153576 від 04.05.2020 року, якими встановлені  порушення в частині декларування та адміністрування податку на додану вартість. 
На підставі цих актів контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення про застосування до відповідача  штрафних санкцій  за платежем «податок на додану вартість»:  №0046245203 від 04.05.2020 р. на суму 3 857,20 грн., №0052015203 від 18.05.2020 р. на суму 18 317,29 грн. 
Грошові зобов`язання за приведеними податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими, суми грошового зобов`язання платником податку не сплачені. 
Таким чином, податковий борг відповідача з податку на додану вартість складав 5 397  640,79 грн.
Відповідачем частково погашений податковий борг під час розгляду справи в суді першої інстанції на суму 366 345,84 грн.
Відповідно, розмір  податкового боргу з податку на додану вартість, не погашений платником, складає 5 031 294,95 грн.
Також відповідно до відомостей інтегрованої картки платника КП «Теплоенергетик» має податковий борг з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення орендної плати, в розмірі 465  910,65 грн., який виник наступним чином.
Відповідачем подано до ГУ ДПС  податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2020 року, у якій самостійно обчислено податкове зобов`язання за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення в сумі 605 015,76 грн., сума самостійно визначеного податкового зобов`язання відповідачем не сплачена.  
На момент подання позову  податковий борг відповідача за цим платежем складав 465 910,65 грн.
Контролюючим органом 04.02.2020 р. сформовано податкова вимога №3863-52 на суму податкового боргу в розмірі 2 481 656,57 грн., яка отримана відповідачем.
Платіжним дорученням № 5056 від 29.12.2020 р. КП «Теплоенергетик» сплачено податкове зобов`язання із зазначенням платежу  «за викиди двоокису вуглецю в атмосферне повітря стаціонарними джерелами» за 1 кв. 2020 в розмірі  50  000 грн.
Спірним є питання розміру податкового  боргу, яка має бути стягнута з відповідача.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Податкового кодексу України  встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту  14.1.175  пункту  14.1  статтті  14 Податкового кодексу України  податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктами  95.1,  95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пункту  59.1  статті  59 Податкового кодексу України  у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому        податкову вимогу в        порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом  59.5    статті  59 Податкового кодексу України   встановлено, що  у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
В цій справі відповідачем не спростовується заявлена контролюючим органом до стягнення сума податкового боргу, зокрема, відповідачем не оспорююється, що суми податкового зобов`язання, самостійно визначені платником, а також визначені контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Також відповідачем не оспорююється питання дотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу. 
Спірним під час апеляційного перегляду справу є питання розміру податкового боргу з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення,  який повинен бути стягнутий на користь  бюджету.
Так, апелянтом вказано про погашення частини податкового боргу в розмірі 50  000 грн. під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Разом з тим, суду першої інстанції відповідачем не подано копію платіжного доручення № 5056 від 29.12.2020 р. про сплату екологічного податку по строку 1 кв. 2020 р.
Копія зазначеного платіжного доручення апелянтом приєднана до апеляційної скарги.
З цього питання суд зазначає, що платіжним дорученням № 5056 від 29.12.2020 р. відповідачем перераховано до бюджету платіж «за викиди двоокису вуглецю в атмосферне повітря стаціонарними джерелами» за 1 кв. 2020 р.
Судом враховується, що на час апеляційного перегляду справи платником податків частково  погашено податковий борг, проте ця обставина жодним чином не впливає на правомірність рішення суду першої інстанції, відповідно, не може бути підставою для скасування правильного рішення суду першої інстанції.  
Суд зазначає, що відповідачем суду першої інстанції не надавались відповідні докази погашення податкового боргу, не направлявся відзив на позовну заяву, тобто фактично відповідач ухилився від виконання процесуальних обов`язків, покладених на нього як нормами процесуального законодавства, так й ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження у справи.
Враховуючи не надання відповідачем відзиву на позовну заяву та відповідних доказів, судом першої інстанції цілком обґрунтовано розглянуто справу на підставі наявних в справі доказів.
За приписами частини четвертої статті 308 КАС України, яка регулює межі перегляду судом апеляційної інстанції, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Відповідач, подавши суду апеляційної інстанції нові докази разом з апеляційною скаргою, жодним чином не обґрунтував неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.
          Відповідно, суд не може прийняти подані відповідачем до суду апеляційної інстанції докази.
          Стосовно доводів відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині не направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі, що власне й позбавило відповідача права на подання відзиву на позовну заяву та доказів, суд звертає увагу на наступне.
Ухвала про відкриття провадження у справі від 17.07.2020 р. направлена судом першої інстанції на адресу відповідача й отримана відповідачем  22.07.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення  про вручення поштового відправлення (а.с. 53).
Відповідно, судом не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а доводи апелянта про порушення його процесуальних прав є надуманими.
Таким чином,  відповідач, який вважається належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, не надавши до суду першої інстанції докази погашення податкового боргу, проігнорував обов`язок з надання доказів, відповідно, такі докази за відсутності обґрунтування  неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача, не приймаються судом. 
Розмір податкового боргу доведений інтегрованою карткою платника податків та не спростований відповідачем.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенергетик» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 р. в справі № 340/2624/20 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 р. в справі № 340/2624/20 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Комунального підприємства «Теплоенергетик» про  стягнення податкового боргу  залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 05.05.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 05.05.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко