Справа № 944/3059/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.  
Провадження № 33/811/1517/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року, 

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Відмовлено у задоволенні клопотання голови Громадської організації «Бойове товариство учасників бойових дій, ветеранів та інвалідів антитерористичної операції» Циганка І.Р. про передачу матеріалів у справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на їх розгляд. 
Згідно постанови, ОСОБА_1 05.07.2020 о 20 год. 10 хв. в м.Яворові на вул.І.Хрестителя, 90, Львівської області, керував автомобілем марки «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння : нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення. 
З ухваленою постановою не згідний, оскаржувана постанова по справі
є незаконною, підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про закриття
провадження за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з
відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Викладені в оскаржуваній постанові обставини ніби-то вчинення ним правопорушення не відповідають дійсності і є матеріалах справи докази спростовують його вину в інкримінованому правопорушенні.
Так, в постанові вказано, що ОСОБА_1 05.07.2020 року о 20 год 10 хв. в м.Яворові на вул.І.Хрестителя, 90 Львівської області керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.
Однак такий висновок суду є неправильним, оскільки 05 липня 2020 року о 20 годині 10 хвилин він автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував. Приблизно у вказаний час його автомобіль знаходився на стоянці біля будинку по вул.І.Хрестителя, 90 в м.Яворові. Перебуваючи за місцем проживання, дружина попросила його купити в магазині продукти харчування. Коли він підійшов до магазину, то його зупинили працівники поліції, які повідомили, що вони здійснюють перевірку звернення по факту керування автомобілем в нетверезому стані і запропонували проїхати разом з ними до відділу поліції.
Під час перебування в салоні автомобіля патрульної поліції біля приміщення Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області відносно нього було складено протокол, однак жодних свідків при цьому не було.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно у поліцейського не було жодних правових підстав вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння, так як він автомобілем не керував.
Також до матеріалів справи не долучено відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, дані якого містять обставини, що він не керував автомобілем і відповідно не було жодних підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, згадана апеляційна скарга з часу перебування в провадженні судді Гончарук Л.Я. призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду на 09.12.20 12.15 год., 27.01.21 11.30 год., 03.03.21 11.15 год., 24.03.21 11.15 год., 21.04.21 11.45 год., 02.06.21 11.45 та 18.06.21 11.00 год., про що повідомлялось ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 
Василишин Р.П. та захисник Домашовець В.С. повторно не з`явилися в суд для участі в розгляді справи, від захисника Домашовця В.С. на адресу Львівського апеляційного суду неодноразово поступали клопотання про відкладення розгляду справи, ОСОБА_2 жодного разу до суду апеляційної інстанції не з`явився.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.
Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.
Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 084700 від 05.07.2020 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №410497 від 05.07.2020 року; рапортом інспектора від 05.07.2020 року, з якого вбачається, що заявник ОСОБА_4 звернувся із заявою про те, що водій автомобіля Опель Астра фрагмент д.н.з. НОМЕР_2 срібного кольору їздить по містечку у стані алкогольного сп`яніння.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
На переконання апеляційного суду, суддя суду першої інстанції зробив вірний висновок про те, що ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду грунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Гончарук Л.Я.