УХВАЛА

10 червня 2021 року 
Київ
справа №160/12899/19
адміністративне провадження №К/9901/32972/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:           Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технологічні мережі» про закриття касаційного провадження у справі №160/12899/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельні технологічні мережі" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В: 

20 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельні технологічні мережі» (далі - позивач, ТОВ «Будівельні технологічні мережі» або        ТОВ «БТМ») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області ( далі - відповідач або Держпраця), в якому просило:
визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 2998/1861/АВ/ТД-ФС/584 від                  27 листопада 2019 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року, позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 2998/1861/АВ/ТД-ФС/584 від                  27 листопада 2019 року.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу, надійшла поштою 03 грудня 2020 року, у якій просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції. 
08 лютого 2021 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України).
08 лютого 2021 року та 03 червня 2021 року від позивача надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, в обґрунтування якого зазначено, що касаційна скарга підписана начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області «Ольга Бондаренко», проте у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація, що зазначено особа має право підписувати документи від імені Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Також звертає увагу, що підставою касаційного оскарження відповідач зазначає ухвалення судами попередніх інстанцій оскаржуваних рішень без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі №160/8039/19, проте у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня постанова Верховного Суду за зазначеним номером справи.
За позицією позивача, право на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності покладається на особу, яка подає касаційну скаргу, проте касаційна скарга в частині наведених в ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи та підстави непогодження з рішенням суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно- правових актів.
Позивач вважає, що касаційне провадження у цій справі помилково відкрито, а оскаржуване у цій справі судове рішення не може бути переглянуте Верховним Судом.
Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню, Верховний суд зазначає таке.
Касаційну скаргу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області підписано начальником управління Бондаренко Ольгою Василівною.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація, що керівником юридичної особи є ОСОБА_1 .
Пунктом 11 Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03 серпня 2018 року № 84, передбачено, що начальник управління Держпраці здійснює керівництво його діяльністю, представляє Управління Держпраці у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями.
Верховний Суд критично оцінює доводи позивача щодо відсутності у начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, який є керівником юридичної особи і представляє Управління Держпраці у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями права підписувати касаційну скаргу.
Водночас Верховний Суд звертає увагу, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної особи…..зазначаються особи, які також наділяються повноваженнями представника юридичної особи.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Водночас під час перевірки матеріалів касаційної скарги на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд касаційної інстанції перевіряє зазначені підстави для відкриття касаційного провадження.
Так, у касаційній скарзі скаржник посилався на постанову Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі № 160/8039/19, однак за вказаним номером справи постанова Верховного Суду від 04 вересня 2020 року була відсутня.
Водночас зі змісту касаційної скарги було з`ясовано, що скаржник посилається на постанову, прийняту у справі № 160/8039/18, та помилково зазначив справу               № 160/8039/19.
Питання відповідності позиції суду апеляційної інстанції вищезазначеним висновкам, яке необхідне для формування єдиної правозастосовчої практики, потребує ретельної перевірки.
За змістом пунктів 6 та 10 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:
оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 
інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;
Так, спірною постановою до позивача застосовано штраф на суму 625950,00 грн. Водночас в ухвалі суду першої інстанції відсутній висновок про наявність підстав для віднесення зазначеної справи до незначної складності та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
За такого правового регулювання, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статею 339 КАС України, для закриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 12, 328,220,339, 355, 359 КАС України, суд, - 

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технологічні мережі» про закриття касаційного провадження у справі №160/12899/19.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                          С.М. Чиркін
Судді                                                                                                               А.А. Єзеров 
                                                                                                              В.М. Кравчук