Справа № 141/199/21 
Провадження № 33/801/374/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462736 від 17 березня 2021 року, ОСОБА_1 о 06 год 45 хв на автомобільній дорозі Р17 99 км Біла Церква-Тетіїв-Липовець-Гуменне, керував автомобілем марки Peugeot 290 L, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 за відеофіксацією вказаної дії. Результат огляду 0,71 ‰. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.
При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування та порушення норм права, просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що суд не в повній мірі дослідив докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не звернув увагу на порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, відсутність направлення водія на огляд у закладі охорони здоров`я, а також, не врахував, що при складанні протоколу не було залучено двох свідків. Вважає, що складений з порушенням встановленого законом порядку протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Судові засідання з розгляду апеляційної скарги призначались до розгляду тричі- на 06.05.2021, 11.05.2021 і на 24.05.2021 і відповідна інформація була розміщена на офіційному сайті «Судова влада України» .Про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 і його представник повідомлялись у передбаченому законом порядку – за місцем його проживання та представнику згідно її заяви – в електронному вигляді на електронну адресу, що підтверджується копіями повідомлень і доказами їх вручень в електронному вигляді.
Судову повістку на 11.05.2021 року ОСОБА_1 не отримав і вона повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання, повістку на 24.05.2021 року ОСОБА_1 згідно даних трекінгу отримав 20.05.2021 року. 
Однак правопорушник та його представник в судові засідання не з`являлись, ОСОБА_1 поважної причини неявки в судове засідання не навів, а вказана представником причина її неявки - хвороба, не може визнаватись судом поважною, оскільки не підтверджена відповідними доказами. Враховуючи вказане і встановлені законом стислі терміни розгляду справ про адмінправопорушення, суд вважає необхідним розглянути справу у відсутність правопорушника і його представника. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Судом встановлено, що 17 березня 2021 року о 06 год 45 хв на автомобільній дорозі Р17 99 км Біла Церква-Тетіїв-Липовець-Гуменне водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Peugeot 290 L реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810 із відеофіксацією вказаної дії. 
Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» від 17 березня 2021 року, результат огляду становить 0,71 ‰.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
За змістом п.п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Положення статті 266 КУпАП передбачають, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що під час проведення огляду проводилась відеофіксація.
Із оглянутого апеляційним судом запису відеофіксації правопорушення, здійсненого працівниками поліції під час проведення огляду 17 березня 2021 року, вбачається, що на прямі запитання працівника поліції, ОСОБА_1 про те, чи керував він транспортним засобом, чи вживав алкогольні напої, чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», останній погодився пройти освідування на місці за допомогою приладу.
В матеріалах справи також є направлення на огляд водія на виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, проте від проходження такого огляду в медзакладі ОСОБА_1 відмовився, про що власноручно дав пояснення і підписався. (а.с.5)
З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги про те, що огляд проведений не у відповідності до Інструкції та ст. 266 КУпАП- безпідставні.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести п.
Посилання у скарзі на не з`ясування судом всіх обставини справи з причини не допиту в судовому засіданні свідків огляду , то вони не заслуговують на увагу, оскільки працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису, що згідно положень ст.266 КУпАП виключає необхідність здійснювати огляд у присутності двох свідків .
Як також вбачається із протоколу про адмінпорушення, у ОСОБА_1 вилучили посвідчення водія, а тому доводи скарги про невідсторонення його від керування, є безпідставними.
Крім того, у протоколі ОСОБА_1 власноручно письмово підтвердив згоду з викладеним і про те, що випив 0,5 л пива і керував транспортним засобом.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що досліджені у сукупності докази повністю підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням, свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького        
апеляційного суду                                                         С. Г. Копаничук