ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року
м. Харків
справа №642/6955/20
провадження №22/818/2944/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Хорошевського О.М.
суддів: Бурлака І.В., Котелевець А.В.
Учасники справи :
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
Відповідач: ОСОБА_1 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2021 року, постановлене суддею Шрамко Л.Л., 
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
У грудні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29435,35 грн. та витрати по сплаті судового збору.
Позов мотивований тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н на підставі його заяви від 08.04.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду підписавши Заяву позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Тарифами банку, які викладені на сайті банку, тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. 
Оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18.10.2020 року становить 29435,35 грн. з яких: 20054,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20054,85 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4311,97 грн заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України; 5068,53 грн - пеня.
Рішенням Ленінського районного суду Харківської області від 09 лютого 2021 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.04.2016 у розмірі 20054 грн. 85 коп. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат. 
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків і пені, ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення в оскаржуваній частині є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції не з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.
В обґрунтування скарги посилається на те, що суд ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення відсотків та пені не звернув уваги, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, та пені за прострочення виконання зобов`язання, і що саме ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відповідно до вимог ч.1ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 квітня 2016 року ОСОБА_1 21 заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (а.с. 11).
До анкети-заяви додано довідку про умови кредитування із використанням кредитки «універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.12).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість  ОСОБА_1 заборгованість за просроченим тілом кредиту 20054,35 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками в порядку ст.. 625 ЦК України становить 4311,97 грн; 5068,53 грн - пеня;.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи з метою отримання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 підписав анкету заяву о приєднані до Умов і Правил надання банківських послуг.
Доказів на підтвердження факту отримання кредитної картки матеріали справи не містять, в анкеті-заяві підписаній позичальником не зазначено, що він бажає отримати кредитну картку а не іншу послугу Банка.
Крім того, позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги, посилається на розрахунок кредитної заборгованості за договором від 08.04.2016 року, та на витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»., однак вказані документи жодним чином не підтверджують наявність договірних правовідносин між позивачем та відповідачем саме по картці «Універсальна» у відповідності до підписаної анкети-заяви. При цьому суд зауважує, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.
У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредиту, доказів надання такого кредиту та умов його надання.
Посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не підписані відповідачем.
Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Анкета-заява позичальника від 08 квітня 2016 року крім паспортних даних відповідача не містить жодних умов якіб свідчили про бажання отримати кредитну картку та кредитний ліміт.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для стягнення заборгованості за відсотками нарахованими в порядку ст. 625 ЦК України та пені. Розрахунку з якого б вбачалось на яку суму та за який період було розраховано відсотки у сумі 4311,97 грн та пеню 5068,53 грн а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надано.
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки правові підстави для задоволення позову відсутні.
В іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2021 року в апеляційному порядку не оскаржувалось.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2021 року - в частині відмови у задоволенні позову про стягнення відсотків за користування кредитом та пені - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий                                                        О.М. Хорошевський
Судді                                                                І.В.Бурлака        
А.В.Котелевець

Повний текст постанови складено 14 травня 2021 року.