Ухвала
09 червня 2021 року
м. Київ
справа № 520/19325/18
провадження № 61-9353ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 70 000,00 доларів США, що станом на 03 грудня 2018 року згідно курсу Національного Банку України еквівалентно 1 984 403,48 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року змінено й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 31 жовтня 
2007 року відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики в сумі 45 000,00 доларів США. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року (надійшла до суду 07 червня 2021 року).
Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте ОСОБА_1 просить цей строк поновити, посилаючись на те, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 14 квітня 
2021 року було отримано 12 травня 2021 року, на підтвердження чого надав докази.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, колегія суддів вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено 
з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року ОСОБА_1 посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України. Крім цього, заявник вказує на те, що судами належним чином не досліджено зібрані 
у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_1 подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
Витребувати зМалиновського районного суду м. Одеси вищевказану цивільну справу (№ 520/19325/18).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 09 липня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                                    Б. І. Гулько
 
                                                                                                                    Г. В. Коломієць