Справа № 445/1848/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"як П.В. 
Провадження № 22-ц/811/233/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М.М. 
Категорія: 70

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Бойко С.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-
ВСТАНОВИЛА:

16 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом. 
В обґрунтування позову покликається на те, що 21 вересня 2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяє сім`ї належної уваги, вчиняє конфлікти, сварки, не дає кошти на утримання сім`ї. На даний час сторони проживають окремо.
Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 16 жовтня 2020 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3 , трирічного віку 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що судом не взято до уваги те, що на сьогоднішній день він є безробітним, так як 26 листопада 2020 року звільнився з займаною посади з ТзОВ «Електроконтакт України», що підтверджується записом №7 від 26.11.2020 про звільнення з роботи. Крім цього зазначає, що сплачує аліменти на їхню спільну дитину у розмірі 2200 грн на місяць і не має змоги на утримання дружини, так як на даний час роботи ще не знайшов. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Згідно ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.
Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.09.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Золочівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 про що 21.09.2019 складено відповідний актовий запис № 143, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.2). 
Як підтверджено матеріалами справи, за час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.05.2020 (а.с.6). 
Із довідки № 345 від 05.10.2020 про склад сім`ї вбачається, що позивачка ОСОБА_2 , проживає разом із донькою ОСОБА_3 у с Підгородне Золочівського району, Львівської області (а.с.7).
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 був працевлаштований у ТзОВ «Електроконтакт Україна», звідки звільнився 26.10.2020 за власним бажанням.
Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки останній має змогу надавати матеріальну допомогу позивачці в силу свого працездатного віку та стану здоров`я.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 листопада 2020 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуючий         

Судді