ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2021 р.           Справа№ 910/13226/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Разіної Т.І. 
 
за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 11.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 (повний текст складено 05.11.2020)
у справі №910/13226/20 (суддя Пінчук В.І.)
за позовом Служби безпеки України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7"
про розірвання договору від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13,

ВСТАНОВИВ:

Служба безпеки України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" про розірвання договору від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13 про будівництво житла на земельній ділянці по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва, що укладений між Службою безпеки України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7".
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 позов задоволено, розірвано договір від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13, який укладений між Службою безпеки України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" про будівництво житла на земельній ділянці по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі міста Києва. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" на користь Служби безпеки України 2102,00 грн судового збору. 
Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для розірвання договору від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі №910/13226/20 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
В обґрунтування наведеної позиції викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.
Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що висновки місцевого господарського суду суперечать вимогах чинного законодавства, виходячи з наступного.
Зокрема відповідач посилається на те, що судом першої інстанції не було визначено, які конкретні умови договору були порушені відповідачем в частині усунення порушень та недоліків, виявлених контролюючими органами.
Також відповідач наголошує на тому, що об`єктивна неможливість проведення ним будівельних робіт на об`єкті виникла, у зв`язку з неотриманням позивачем дозволу на виконання будівельних робіт, що в свою чергу унеможливило виконання будівельних робіт відповідачем в строки здачі об`єкта в експлуатацію. За таких обставин на думку відповідача, місцевим господарським судом не було враховано відсутність вини зі сторони відповідача у порушенні ним строків здачі об`єкта в експлуатацію.
Разом з цим відповідач вважає, що судом першої інстанції було помилково застосовано до спірних правовідносин положення законодавства про договір підряду та помилково віднесено дану справу до категорії малозначних справ.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів
Заперечуючи проти відзиву, відповідач повністю підтримує позицію викладену ним у апеляційній скарзі.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі №910/13226/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2021.
27.01.2021 судове засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці.
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі №910/13226/20 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2021, справу №910/13226/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі №910/13226/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Шаптали Є.Ю.; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.03.2021.
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі №910/13226/20 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021, справу №910/13226/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Шаптала Є.Ю., Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі №910/13226/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Шаптали Є.Ю., Разіної Т.І.; розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.
В судове засідання, яке відбулося 11.03.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.
Колегія суддів констатує, що у судове засідання з`явився уповноважений представник відповідача Колток О.І., який приймав участь у суді першої інстанції, та звертався з відповідними клопотаннями до суду апеляційної інстанції. 
До початку розгляду справи судом апеляційної інстанції було перевірено повноваження представника відповідача Колток О.І., а саме, ордер на представлення інтересів відповідача у даній справі в Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльності. Втім після початку розгляду справи представник відповідача повідомив суд апеляційної інстанції, про те, що не може приймати участь у даному судовому засіданні та має піти не пояснивши причин, які перешкоджають його участі в судовому процесі.
Заслухавши думку позивача з цього приводу, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача, виходячи з того, що представник відповідача про час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, та залишив під час судового розгляду залу судового засідання не мотивував жодної поважної причини такої поведінки.
Разом з цим, судова колегія зазначає, що представник відповідача не був позбавлений права заявити клопотання про відкладення розгляду справи, однак цим право не скористався.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
23.09.2014 між Службою безпеки України (за договором сторона-1, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" (за договором сторона-2, відповідачем) укладений договір № 2309-14/19/2-13 про будівництво житла на земельній ділянці по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва (надалі - договір).
Предметом вказаного договору є спільна діяльність сторін для досягнення мети - будівництва житлових будинків на земельній ділянці по вулиці Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва, згідно з вимогами законодавства про основи містобудування та архітектурної діяльності (п.1.1. договору).
Сторони договору визначили, що укладений договір є договором простого товариства, спільна діяльність здійснюється без об`єднання вкладів сторін, формування спільного майна, ведення окремого балансу (п. 1.3 договору).
Строк закінчення будівництва об`єкту, здачі його в експлуатацію та передачі стороні-1 житла, визначеного за результатами проведення конкурсу, становить 48 місяців з моменту надання стороною-1 стороні-2 нотаріально засвідченої довіреності, відповідно до пункту 4.5 цього договору (п. 4.3 договору).
Початок та закінчення будівництва об`єкту (кожної черги або пускового комплексу) визначаються календарним графіком виконання робіт, якщо сторона-2 надає на погодження стороні-1 після отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об`єкті. Строк будівництва об`єкту не повинен перевищувати нормативний згідно з проектно-кошторисною документацією та не повинен перевищувати строк, визначений у пункті 4.3 цього договору (п. 4.4 договору).
Згідно з календарним графіком, будівництво першої черги (секції 1; 2.1, 2.2) слід завершити до кінця 2017 року.
Відповідно до п.4.6. договору сторона-2 згідно з графіком, погодженим стороною-1, у строк, що не перевищує 18 календарних місяців з моменту виконання стороною-1 п. 4.5 цього договору, забезпечує виконання підготовчих робіт, розробку проектної документації, проведення експертизи проекту будівництва об`єкту відповідно до чинного законодавства та подання стороні-1 усіх документів, необхідних для отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об`єкті.
Відповідно до п. 6.1.3 договору сторона-1 має право, у разі невиконання стороною-2 умов вказаного договору у частині порушення строків, визначених у пунктах 3.5, 4.6 цього договору та не усунення нею зазначених недоліків у визначений стороною-1 строк, в односторонньому порядку розірвати цей договір. При цьому, сторона-1 не відшкодовує витрати, понесені стороною-2 у зв`язку з виконанням цього договору.
Сторона-1 зобов`язана, протягом 10 днів з дати письмового звернення сторони-2 передати, відповідно до чинного законодавства, будівельний майданчик для  проведення заходів, необхідних для початку будівництва (п. 6.2.2 договору).
Відповідно до п. 6.4.2 договору, сторона-2 зобов`язана, на підставі довіреності, вказаної в пункті 4.5 цього договору, оформлювати дозвільні документи (дозволи, технічні умови і інші), необхідні для здійснення діяльності за цим договором у частині отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт на об`єкті, ведення будівельних робіт на об`єкті, ведення його в експлуатацію і передачі експлуатуючим організаціям.
На виконання вимог пункту 4.5 договору Служба безпеки України надала товариству нотаріально посвідчену довіреність від 15.03.2015, якою серед іншого, уповноважила товариство: подати до Державної архітектурно-будівельної інспекції України на реєстрацію декларацію про початок виконання підготовчих робіт та отримати зареєстровану декларацію; підготувати та подати документи на отримання дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкта в порядку, передбаченому чинним законодавством України; отримати дозвіл на виконання будівельних робіт, а також всі інші необхідні документи дозвільного характеру (в т.ч. не знесення будівель та споруд, знесення зелених насаджень, зняття родючого шару ґрунту, ордери на порушення благоустрою тощо).
В ході виконання умов договору Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві, в межах своїх повноважень здійснював перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва. 
За результатами проведення чергового контрольного заходу Департамент Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві видав 20.07.2017 припис про зупинення підготовчих та будівних робіт за вказаною адресою у зв`язку із порушенням генпідрядником та ТОВ "Домобудівна компанія № 7" законодавства у сфері містобудівної діяльності. 
У зв`язку з тим, що відповідач не вжив всіх заходів, передбачених умовами договору та чинним законодавством по усуненню порушень та недоліків, виявлених в ході контрольних заходів, які проводилися Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у м. Києві на підставі рішення Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 28.07.2017 № 158 дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.11.2015 № ІV115153300647 був анульований.
З метою отримання нового дозволу на виконання будівельних робіт відповідач передав позивачу відповідний пакет документів, у зв`язку з чим останній подав до Державної архітектурно - будівельної інспекції України встановленого зразка заяву до якої долучено вказаний пакет документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7". 
За результатами розгляду поданих Службою безпеки України документів Державна архітектурно - будівельна інспекція України 29.09.2017 відмовила у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, у тому числі у зв`язку із невідповідністю розробленого товариством з обмеженою відповідальністю                       "Домобудівна компанія № 7" проекту будівництва "Комплексна забудова території ( будівництво житлових будинків, об`єктів обслуговування житлових будинків ) на вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва" містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі м. Києва від 18.12.2012 № 16843/0/18-1/009-12. 
Як зазначає позивач у позовній заяві під час проектування, відповідач звернувся до Мінрегіону із заявою від 29.07.2015 № 11261/14 про погодження відхилення від чинних будівельних норм. 
Зазначене звернення розглянуто 13.08.2015 на засіданні секції "Житлового будівництва промислової та інженерно - транспортної забудови, будівельних матеріалів і виробів" Науково - технічної ради Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України. 
Відповідно до витягу з протоколу № 4 Науково - технічною радою Міністерства регіонального розвитку вирішено вважати за можливе відхилення від вимог державних будівельних норм. 
Натомість, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23.09.2011 № 208 утворено науково - технічну раду Мінрегіону та затверджено Положення про науково - технічну раду Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України, відповідно до якого науково - технічна рада є постійно діючим дорадчим органом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України, який утворюється для професійного колегіального розгляду наукових і технічних питань, що належать до компетенції Міністерства.
Таким чином, науково - технічна рада не уповноважена на прийняття рішення про відхилення від державних будівельних норм, а її рішення мають лише рекомендаційний (дорадчий) характер. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов виконання спірного договору в частині здійснення проектування та будівництва об`єкту, згідно з вимогами законодавства про основи містобудування та архітектурної діяльності. 
Крім того, позивач наголосив на тому, що при укладенні договору від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13 він розраховував на отримання квартир у строки передбачені вказаним договором, а саме до 05.03.2019, з метою забезпечення житлом військовослужбовців Служби безпеки України та членів їх сімей, натомість, на дату подачі позивачем позову відповідач свої зобов`язання в частині здачі в експлуатацію об`єкта і передачі позивачу належних до отримання квартир, не виконав, що і стало підставою виникнення даного спору.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 позов задоволено, розірвано договір від 23.09.2014 № 2309-14/19/2-13, який укладений між Службою безпеки України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" про будівництво житла на земельній ділянці по вул. Полковника Потєхіна, 9 у Голосіївському районі міста Києва. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія № 7" на користь Служби безпеки України 2102,00 грн судового збору. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.
Причиною виникнення спору в даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для розірвання договору.
Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями та статті 193 Господарського кодексу України.
Згідно із статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Колегія суддів вважає, що у даній справі судом першої інстанції правомірно застосовано положення законодавства по підряду, оскільки укладений спірний договір між сторонами є змішаним, який включає в себе елементи договору підряду.
Таким чином посилання відповідача на помилковість застосування норм матеріального права, що регулюють правовідносини у сфері підряду спростовуються вищенаведеним.
Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналогічні положення містяться у статті 291 Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.
За змістом статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Частиною другою статті 320 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору.
Таким чином, замовнику законом надано право відмовитись від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17.
Доводи відповідача стосовно відсутності його вини в порушенні строків будівництва та ведення в експлуатацію об`єкта будівництва судовою колегію до уваги не приймається, оскільки позивачу було відмовлено в отриманні дозволу на виконання будівельних робіт на підставі документів, наданих відповідачем.
Також посилання відповідача на висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладений у постанові від 26.05.2020 по справі №922/832/18 є недоречним, оскільки у справі № 910/13226/20 відповідач не розпочав роботи, визначені умовами спірного договору, з підстав, які залежали саме від нього, зокрема підготовлений відповідачем комплект документів, який був наданий позивачу для повторного отримання дозволу на виконання  будівельних робіт на об`єкті не був прийнятий Державною архітектурно-будівельної інспекції України, у зв`язку із порушенням вимог містобудівних умов та обстежень.
Крім цього колегія суддів вважає, необгрунтованим довід відповідача стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, яка на думку відповідача підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження,   з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3-8 цієї частини.
Враховуючи, що ця справа не підпадає під жодну із категорій справ, зазначених у ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції правомірно розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом представників сторін.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було. 
Місцевим господарським судом надано належну оцінку усім доказам у справі, з урахуванням всіх обставин справи.
З огляду на вищевикладене, правові підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у справі №910/13226/20 та для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівна компанія №7" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2020  у справі №910/13226/20 - без змін.
Матеріали справи №910/13226/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 14.04.2021.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                Т.І. Разіна