ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2021 р.                              Справа № 910/10005/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 
у справі №910/10005/20 (суддя Мандриченко О.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»
про відшкодування шкоди 10072,51 грн.

без виклику представників сторін

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (відповідач) про стягнення 7588,00 грн. завданої шкоди, 242,91 грн. 3% річних, 2120,19 грн. пені, 121,41 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку з виплатою страхувальнику страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини страхувальника відповідача.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 7588,00 грн. завданої шкоди, 242,91 грн. 3% річних, 121,41 грн. інфляційних втрат, 2120,19 грн. пені та 2102,00 грн. судового збору.
Суд І інстанції, встановивши, що при настанні страхового випадку - ДТП, яке мало місце 12.12.2018, винна особа пред`явила оригінал полісу АК/8874980, дані про який внесено працівниками Національної поліції України до довідки про ДТП, враховуючи відсутність доказів вчинення третіми особами (працівниками відповідача) порушень щодо видачі, оформлення полісу, чи доказів втрати печатки товариства, яка використовується відповідачем для засвідчення відповідних страхових документів, дійшов висновку, що відповідачем не доведено обставин того, що ним не укладалось договору страхування за полісом АК/8874980 та відповідно не доведено відсутності свого обов`язку у здійсненні виплат за таким полісом, у зв`язку з чим дійшов висновку, що саме відповідач, як страховик винної в ДТП особи, є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Ніссан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів»    в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.
Враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом №АК/8874980 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 7588,00 грн, а також сплатити 3% річних, інфляційні втрати та пеню у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язання.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.
В обґрунтування підстав апеляційної скарги скаржник посилається на незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення з огляду на помилковість висновку місцевого господарського суду про недоведеність відповідачем відсутності обов`язку у здійсненні виплат страхового відшкодування в порядку суброгації за полісом АК/8874980. Так, скаржник зазначає, що поліс АК/8874980 був втрачений, а транспортний засіб, водій якого визнаний винним у спричиненні ДТП, згідно бази даних МТСБУ не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки страховий платіж не був сплачений страхувальником, то договір страхування не набрав чинності, у зв`язку з чим страховик не зобов`язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок стався. Окрім того, відсутні докази наявності у винного водія оригіналу полісу на момент ДТП. Також, суд першої інстанції не дослідив та не надав оцінку обставинам про те, що у полісі вказаний інший номерний знак транспортного засобу, не зазначена дата сплати страхового платежу, не вказана дата укладання договору, QR-код не зчитується, що свідчить про підробку бланку полісу. Жодні страхові платежі за вказаним полісом на рахунки відповідача не надходили, відсутні у бухгалтерському обліку страховика і дані страхувальника ОСОБА_1 .
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021 для розгляду №910/10005/20 справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Господарського суду  міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/10005/20, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).
Позиції учасників справи.
Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, 12.11.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК "Провідна») та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №06/6766489/1007/18 (далі - договір страхування), згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу - Ніссан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_1 .
12.12.2018 о 18 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Василенка, 6 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) застрахованого автомобіля Ніссан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля Іксо, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем Іксо, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.01.2019.
Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу марки Ніссан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно до рахунку СТО №Сч-0000169 від 18.12.2018 становив 7588,00 грн.
Відповідно до страхового акту №2300251250 від 15.01.2019 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 7588,00 грн.
На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «Провідна» на підставі рахунку СТО №Сч-0000169 від 18.12.2018 виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 7588,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №002020 від 16.01.2019.
Також, суд першої інстанції встановив, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Іксо, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» за полісом №АК/8874980 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З поданої на запит суду інформації з МТСБУ судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2018 відповідачу був виданий бланк Полісу №АК/8874980. В централізованій базі даних МТСБУ міститься інформацію, що бланк Полісу є втраченим.
Враховуючи вимоги чинного законодавства суд І інстанції дійшов висновку, що втрата страхового поліса не є підставою для дострокового припинення договору страхування, яка визначена статтями 18, 19 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як і не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування згідно  статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Втрата копії страхового поліса, яка залишилась у страховика, при наявності оригіналу Полісу та його пред`явлення учасником ДТП органам Національної поліції України не передбачає припинення  зобов`язання за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченого таким полісом. При цьому, запис в реєстрі про втрату вказаного полісу також не спростовує факт його складення працівником ТзДВ "СК "Альфа-Гарант" та скріплення печаткою товариства, а відтак і не спростовує факту укладення договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідно виникнення у відповідача зобов`язань за ним.
За висновком суду першої інстанції, лише наявність в ЦБ МТСБУ відомостей про втрату бланку полісу не може бути підтвердженням того, що бланк дійсно втрачено та він є недійсним.
У випадках виявлення фактів втрати, наявність оголошення або визнання бланку полісу втраченим не звільняє страховика ТДВ   Страхова компанія «Альфа-Гарант» від виконання зобов`язань за договором, оформленим на такому бланку, оскільки страховий поліс АК/8874980, який представлено страхувальником під час ДТП містить печатки, штампи страховика (страхової компанії), що свідчить про укладення договору страхування.
Наявність в матеріалах справи наданої позивачем копії полісу АК/8874980, та за відсутності в матеріалах справи доказів та обставин його втрати, не доводить, що поліс не був укладений.
Оскільки при настанні страхового випадку - ДТП, яке мало місце 12.12.2018, винна особа пред`явила оригінал полісу АК/8874980, дані про який внесено працівниками Національної поліції України до довідки про ДТП, враховуючи відсутність доказів вчинення третіми особами (працівниками відповідача) порушень щодо видачі, оформлення полісу, чи доказів втрати печатки товариства, яка використовується відповідачем для засвідчення відповідних страхових документів, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено обставин того, що ним не укладалось договору страхування за полісом АК/8874980 та відповідно не доведено відсутність свого обов`язку у здійсненні виплат за таким полісом.
З огляду на викладені обставини, суд І інстанції дійшов висновку, що саме відповідач, як страховик винної в ДТП особи, є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Ніссан Кашкай, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.
З огляду на викладені обставини, суд І інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 7588,00 грн., а також сплатити 242,91 грн. 3% річних, 121,41 грн. інфляційних втрат, 2120,19 грн. пені у зв`язку з порушенням строків виплати відшкодування.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до статей 8, 9 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це  подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового  відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування   при настанні страхового випадку.
Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування, або у випадках, передбачених  чинним законодавством. 
Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком  у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку
Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України «Про страхування»).
Згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної  пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 16 Закону України «Про страхування»  договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. А правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. (ч. 1   статті 17 Закону України «Про страхування»).
Згідно з п. 1.8 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»    страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Відповідно до п.п. 2.1.3, 2.1.5 Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого    розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 №673, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 за №1483/20221, при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов`язаний посвідчувати факт укладання внутрішнього договору страхування полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зразок якого затверджено Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Внутрішній договір страхування набирає чинності з моменту, зазначеного в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що посвідчує укладання такого договору.
Згідно з п. 2.2.2 вказаного Положення інформація про укладення внутрішнього договору страхування щодо транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, надається страховиком до єдиної централізованої бази МТСБУ.
При цьому, п. 55.1 статті 55 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»    встановлено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.
Відповідно до зразка та технічного опису поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 29.08.2011 №558, після заповнення страхових документів оригінал Поліса видається страхувальнику, копія залишається у страховика для звіту.
Отже, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є єдиною формою внутрішнього договору страхування, що посвідчує факт укладення такого договору, інформація про який зберігається в єдиній централізованій базі МТСБУ. При цьому, оригінал вказаного полісу знаходиться у страхувальника, а у страховика залишається лише копія для звіту.
На підтвердження позовних вимог до відповідача як до особи, що зобов`язана здійснити відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті ДТП, оскільки є страховиком особи, визнаної винною у спричиненні ДТП, позивач посилається на Поліс №АК/8874980, копія якого залучена до матеріалів справи.
У вказаному полісі зазначений страхувальник - ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_3 , забезпечений транспортний засіб - тип В2, номерний знак  НОМЕР_4 , модель ІКСО SAMAND 1.8, номер кузова НОМЕР_5 .
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, а саме: постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.01.2019, відповіддю від НПУ, заявою № 251250 про факт настання події, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, що ДТП спричинена за допомогою транспортного засобу д.н.з.  НОМЕР_2 , тобто іншого ніж вказаний у полісі.
З поданої на запит суду першої інстанції інформації з МТСБУ вбачається, що 29.03.2018 відповідачу був виданий бланк Полісу №АК/8874980. В централізованій базі даних МТСБУ міститься інформацію, що бланк Полісу є втраченим. За результати запиту інформації про чинний станом на 12.12.2018 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений щодо забезпечення автомобіля ІКСО SAMAND 1.8, д.н.з. НОМЕР_4 , не виявлено.
Отже, станом на момент настання ДТП 12.12.2018 бланк Полісу №АК/8874980 був втрачений відповідачем, про що було внесено відповідний запис до централізованої бази даних МТСБУ, а інформація щодо забезпеченого транспортного засобу у базі даних відсутня.
Апеляційний суд також зазначає, що копія наявного в матеріалах справи Полісу №АК/8874980 не містить дати сплати страхового платежу в сумі 1196,73 грн. та дати укладання договору.
Відповідно до статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відповідач, заперечуючи позов, посилався на обставини втрати бланку Полісу №АК/8874980, невідповідність у ньому державного номерного знаку забезпеченого транспортного засобу, відсутність дати його укладання та дати сплати страхового платежу, неможливість зчитування QR-коду на бланку, відсутність у базі даних МТСБУ інформації про забезпечений транспортний засіб. А також, зазначав, що копія полісу за відсутності  оригіналу не може підтверджувати прийняття відповідачем на себе зобов`язань щодо здійснення страхової виплати.
Таким чином, відповідач заперечував відповідність наданої копії полісу його оригіналу, а відтак суд у відповідності до статті 91 ГПК України був зобов`язаний витребувати та дослідити саме оригінал Полісу №АК/8874980, а в разі неподання витребуваного доказу - не брати такий доказ до уваги.
У матеріалах справи відсутні докази витребування та дослідження судом першої інстанції оригіналу Полісу №АК/8874980, у зв`язку з чим належить констатувати порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо дослідження та оцінки доказів.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на пред`явлення заподіювачем шкоди оригіналу Полісу №АК/8874980 працівникам Національної поліції при оформленні ДТП, оскільки відповідь від Нацполіції не містить відомостей про такі фактичні обставини, а лише серію та номер страхового полісу.
Разом з тим, обставини пред`явлення особою, що спричинила ДТП оригіналу полісу працівникам поліції, не можуть братись судом до уваги, оскільки дослідження та встановлення відповідності оригіналу письмового доказу його копії покладено саме на суд, який в свою чергу може прийняти або відхилити надані сторонами докази на підтвердження певних обставин справи.
В даному випадку, належить відхилити подану позивачем копію Полісу №АК/8874980 як належний доказ у справі в підтвердження укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності між відповідачем та особою, що спричинила ДТП та з вини якої було завдано матеріальної шкоди, яку відшкодував позивач та заявив до стягнення з відповідача в порядку суброгації.
Колегія суддів, вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування з посиланням на втрату відповідачем копії страхового полісу, оскільки в даному випадку відповідач втратив не копію полісу після укладення договору страхування, а сам бланк Полісу №АК/8874980, який в подальшому був використаний ОСОБА_1 після настанні ДТП при її оформленні працівниками поліції.
Оскільки оригінал Полісу №АК/8874980 не був пред`явлений суду для дослідження, посилання суду на укладеність та чинність договору між ОСОБА_1 як страхувальником та відповідачем як страховиком є помилковими.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідача в порядку суброгації за спричинену  майнову шкоду в розмірі здійсненої позивачем страхової виплати в сумі 7588,00 грн, а отже в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні основної позовної вимоги, також належить відмовити у задоволенні і похідних позовних вимог про стягнення 242,91 грн. 3% річних, 121,41 грн. інфляційних втрат, 2120,19 грн. пені, які нараховані у зв`язку з порушенням строків виплати страхового відшкодування.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 щодо задоволення позову прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а тому відповідно до положень ч. 1 статті 277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову. Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається на позивача у зв`язку з відмовою в позові.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

                                                 ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.
2. Рішення Господарського суду  міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/10005/20  скасувати повністю.
3. Прийняти нове рішення.
Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди у розмірі 7588,00 грн., 242,91 грн. 3% річних, 2120,19 грн. пені та 121,41 грн. інфляційних втрат.
4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.   
5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва. 
6. Матеріали справи №910/10005/20 повернути до Господарського суду  міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков