Номер провадження: 22-ц/813/7009/21 
Номер справи місцевого суду: 947/38213/20
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/38213/20
Номер провадження: 22-ц/813/7009/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя – доповідач),
- суддів – Князюка О.В., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання – Рибачук О.І.

учасники справи: 
- скаржник – ОСОБА_1 ,
- особа, дії, бездіяльність або рішення якої оскаржуються – держаний виконавець Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковська Наталія Вадимівна,
- заінтересовані особи – 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову та дії держаного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковської Н.В., заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси, постановлену у складі судді Васильків О. В. о 16 год. 15 хв. 16 лютого 2021 року, повний текст ухали складений 22 лютого 2021 року,

встановив:
2. Описова частина
2.1 Короткий зміст вимог скарги

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Рутковської Н.В. щодо винесення нею постанови від 20.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по вул. Тінистій; 2) скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Рутковської Н.В. від 20.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по вул. Тінистій; 3) зобов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) закрити виконавче провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 обґрунтовує вимоги скарги тим, що 11.12.2020 року він випадково дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень про наявність ухвали суду від 24.09.2020 року, якою замінено сторону виконавчого провадження №61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 від 13.03.2005 року, а саме - замінено боржника з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Скаржник зазначає, що з Першого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його адресу будь-яких рішень, документів чи повідомлень про наявність виконавчого провадження №61588603 не надходило. При цьому державний виконавець повинен був перевірити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, зокрема виконавчого листа №2-135/2005, виданого Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року. Встановити, що зазначений строк закінчився 14.06.2010 року та після цього повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення (Т. 1, а. с. 1 - 5).

2.2 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року задоволено скаргу  ОСОБА_1 на постанову та дії держаного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковської Н.В.. 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковської Н.В. щодо винесення нею постанови від 20.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковської Н.В. від 20.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Зобов`язано державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) закрити виконавче провадження № 61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 р., виданим Київським районним судом м. Одеси 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ «А» та праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Ухвала мотивована судом першої інстанції тим, що судове рішення набрало чинності 13.06.2007 року, строк пред`явлення виконавчого документу сплинув 14.06.2010 року. враховуючи, що по цивільній справі №2-135/2005р. Питання про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про встановлення меж земельного маєтку не розглядалось. Скаржник ОСОБА_1 правомірно звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця (Т. 1, а. с. 22 - 26).

2.3 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду.

2.4 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 1) помилковим є висновок суду щодо поновлення строку на оскарження дій державного виконавця, оскільки ще в липні 2020 року скаржник та його представник знали про існування виконавчого провадження, в межах якого подавав заяви; 2) хибним є посилання суду першої інстанції на відсутність в провадженні Київського районного суду м. Одеси заяв по цивільній справі №2-135/2005 про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа; 3) скарга розглянута за її відсутності чим було порушено право на судовий захист; 4) помилковим є посилання суду про те, що вона не подавала до суду жодних заяв та клопотань. 15.02.2021 року на електронну адресу було направлено пояснення по суті справи, в яких вона виклала свої доводи та заперечення на відповідну скаргу (Т. 2, а. с. 35 - 42).

2.5 Узагальнені доводи інших учасників справи в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року залишити без змін.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вказують на те, що: 1) вони не були сторонами виконавчого провадження №61588603 на момент його відкриття; 2) з відповіді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року №4364 на звернення ОСОБА_3 вбачається, що перевіркою автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси не зареєстровано заяв по цивільній справі №2-135/2005 р. про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа довиконання.

2.6 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року (Т. 2, а. с. 54).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.03.2021 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду справи. Справу призначено апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 55).
07.04.2021 року від Київського районного суду м. Одеси надійшли документи для приєднання до матеріалів справи, а саме - розписки про отримання ухвали суду від 16.02.2021 року, акт від 02.03.2021 року, відзив (пояснення) по справі.
30.04.2021 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні адвокат Тішин Д.П., діючий від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань, зокрема про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року №2-135/2005 р. зобов`язано ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розмежувальний паркан за адресою: АДРЕСА_1 , що примикає до куту житлового будинку літ. «А» і праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 . В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про встановлення меж по фактичному користуванню земельної ділянки відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.10.2005 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 – ОСОБА_6 відхиллено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року залишено без змін.
Представник стягувача ОСОБА_7 07.12.2005 р. подав заяву про видачу виконавчих листів. 27.01.2006 року 2 (два) виконавчі листи були спрямовані стягувачу ОСОБА_7 для виконання (а. с. 163,164 основна справа № 2-4265/2005)
10.04.2006 року старшим державним виконавцем Першої державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси Маломан І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №В-7/473.
Ухвалою колегії суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.06.2007 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхиллено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2005 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12.10.2005 року залишено без змін.
04.11.2011 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білим К.І., а саме винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №29660859, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4265/05, виданого Київським районним судом м. Одеси 27.01.2006 року, про зобов`язання ОСОБА_5 знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ. «А» та справа до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білого К.І. від 01.12.2011 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу.
З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2020 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №2-135/2005 р., в якому зазначено, що рішення суду набрало чинності 13.06.2007 року.
20.03.2020 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковською Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61588603, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-135/2005, виданого 13.03.2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 (представник ОСОБА_6 ) знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ. «А» та праворуч до житлового будинку по АДРЕСА_2 .
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2020 року (провадження №6/947/449/20) заяву начальника відділу Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гусева О.О. задоволено. Здійснено заміну сторони виконавчого провадження №61588603 за виконавчим листом №2-135/2005 від 13.03.2005 року, виданим Київським районним судом м. Одеси, щодо зобов`язання ОСОБА_5 знести кам`яний розмежувальний паркан за адресою: АДРЕСА_1 , примикаю чого до куту житлового будинку літ. «А» і справа до житлового будинку по АДРЕСА_2 , а саме замінено боржника з ОСОБА_5 на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
На підставі вказаної ухвали суду від 14.12.2020 року державним виконавцем Борисовцем В.В. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.
З відповіді Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2020 року №4364 на звернення ОСОБА_3 вбачається, що перевіркою автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси не зареєстровано заяв по цивільній справі №2-135/2005 р. про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про встановлення меж земельного маєтку (а. с. 38).

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що державний виконавець повинен був перевірити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та повернути виконавчий лист стягувачу без прийняття.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу 

Доводи апелянта про те, що скарга по даній справі подана з прошенням строків, ухвала суду від 24.12.2020 року про відкриття провадження у справі не відповідає вимогам законодавства та є не законною, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не були сторонами виконавчого провадження № 61588603 на момент його відкриття, боржником був ОСОБА_5 .. Лише 24.09.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси було змінено сторону боржника з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..
Не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду, 14 грудня 2020 року  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
07.04.2021 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі, скасовано ухвалу Київського районного суду від 24.09.2020 року про заміну сторони виконавчого провадження
Перевіривши матеріали справи та доводи, якими обґрунтовано клопотання про поновлення строку суд першої інстанції вірно визначив, що скаргу подано поза спливом визначеного законом строку з об`єктивних підстав. Поновив строк на подання скарги  ОСОБА_1 на постанову та дії держаного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Рутковської Н.В., заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Доводи апелянта про хибність посилань суду першої інстанції на відсутність в провадженні Київського районного суду м. Одеси заяв по цивільній справі №2-135/2005 про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, колегія суддів відхиляє. 
Нормативно-правове регулювання порядку та підстави видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення його до примусового виконання визначені цивільним процесуальним кодексом України в редакції, законом України «Про виконавче провадження».
У пункті 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення.
Статтею 23 вказаного Закону визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 24 вказаного Закону, державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до діючого законодавства по справі може бути видано лише один оригінал виконавчого документу, всі послідуючі є дублікатами виконавчих листів, які видаються судом на підставі ухвали суду після розгляду заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 липня 2005 року по справі №2- 135/2005 зобов`язано ОСОБА_5 знести кам`яний розмежувальний паркан за адресою: АДРЕСА_1 , що примикає до куту житлового будинку літ. «А» і праворуч до житлового будинку. В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення меж по фактичному користуванню земельної ділянки відмовлено.
07 грудня 2005 року представник стягувача ОСОБА_2 подав заяву про видачу виконавчих листів та 27 січня 2006 року 2 (два)виконавчі листи були спрямовані стягувачу ОСОБА_2 для виконання (справа №2-4265/2005).
10 квітня 2006 року вперше було відкрито виконавче провадження, старшим державним виконавцем Першої державної виконавчої служби у Приморському районі м. Одеси Маломан І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №В-7/473.
04 листопада 2011 року вдруге виконавче провадження було відкрите державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білим К.І., а саме винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №29660859, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4265/05, виданого Київським районним судом м. Одеси 27 січня 2006 року, про зобов`язання ОСОБА_5 знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ. «А» .
Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білого К.І. від 01 грудня 2011 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу.
Встановлено, що 13 березня 2020 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі №2-135/2005р., у якому зазначено, що рішення суду набрало чинності 13 червня 2007 року, а строк пред`явлення виконавчого документу сплинув 14.06.2010 року.
20 березня 2020 року державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковською Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61588603, з виконання виконавчого листа №2-135/2005, виданого 13 березня 2020 року, про зобов`язання ОСОБА_5 знести кам`яний розділовий паркан за адресою: АДРЕСА_1 , котрий примикає до куту житлового будинку літ. «А».
Однак, з відповіді Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2020 року №4364 на звернення ОСОБА_3 вбачається, що перевіркою автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси не зареєстровано заяв по цивільній справі №2-135/2005р. про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення меж земельного маєтку.
З наведеного виходить, що державний виконавець відкрив виконавче провадження, не перевіривши строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання, замість повернення виконавчого листа стягувачу.
Доводи апелянта про те, що скарга розглянута за її відсутності, чим було порушено право на судовий захист та щодо помилкового твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не подавала до суду жодних заяв та клопотань колегія суддів не приймає, з огляду на наступне.
Під час розгляду скарги  ОСОБА_1 на постанову та дії держаного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рутковської Н.В., Колесніченко Г.П. та її представником були надані клопотання про відкладення розгляду справи, заяви про ознайомлення з матеріалами справи. Стягувач ознайомилась з матеріалами справи 10.02.2021 року, що свідчить про обізнаність сторони про наявність такої справи.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, в зв`язку з чим неявка стягувача та її адвоката не перешкоджає суду розглянути скаргу по суті вимог (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).
Також варто зауважити, що в матеріалах справи, що були передані до Одеського апеляційного суду відсутні будь-які заперечення або відзив на скаргу, разом з тим 07.04.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Київського районного суду м. Одеси надійшли документи для приєднання до матеріалів справи, а саме - розписки про отримання ухвали суду від 16.02.2021 року, акт від 02.03.2021 року, відзив (пояснення) по справі, повторну заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги  ОСОБА_4 у суду апеляційної інстанції відсутні.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

 
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 –– залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2021 року про задоволення скарги дії держаного виконавця – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 19 травня 2021 року. 

Головуючий суддя:                                        А. П. Заїкін

Суддів                                                         О. В. Князюк
                                       
                                                               С. О. Погорєлова