ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2021 року           справа №200/11772/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,  розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 р.  у справі  № 200/11772/20-а (головуючий І інстанції Стойка В.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.12.2020 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив скасувати рішення  відповідача № 198-261/С-02/8-0573/20 від 13.11.2020 року «Про відмову в перерахунку пенсії»  йому за віком на пільгових умовах згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати  відповідача  повторно розглянути його заяву № 198-261/С-02/8-0573/20 від 04.11.2020 року про перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом; вирішити питання судових витрат (а.с. 3-15).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/11772/20-а у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 46-47).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги  зазначає, що Пенсійний фонд України та його відділи не  можуть вимагати подання заяви про призначення пенсії виключно у формі, яка відповідає затвердженій у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії. Зазначене визначив і постановив Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі № 7-48/696/17.
Також позивач вказує, що до заяви були додані відповідні документи, в тому числі копія трудової книжки.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Згідно  п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.05.2011 року є пенсіонером за віком та отримує пенсію на пільгових умовах, перебуває на обліку в Добропільському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Донецької області, що сторонами не оспорюється.
23.10.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії з використанням заробітної плати та його страхового стажу (а.с. 16).
Листом від 28.10.2020 року № 0573-02-8/7940 Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачу роз`яснено порядок звернення за перерахунком пенсії (а.с. 17).
Заявою від 04.11.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача з приводу перерахунку його пенсії з використанням заробітної плати та його страхового стажу (а.с. 18).
Відповідно до листа Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.11.2020 року № 198-261/С-02/8-0573/20, позивачу повторно роз`яснено порядок звернення за перерахунком пенсії та зазначено, що з 01.04.2019 року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з додаванням стажу, після перерахунку стаж враховано по 28.02.2019 року (а.с. 19).
Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії позивачу.  
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим  Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.
Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2  ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України  їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.
Питання виплати пенсій врегульовані нормами статті 47 Закону № 1058, згідно з якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
За унормуванням п. 1.5, 2.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління  Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. До заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії.
Пунктом 4.1 цього Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Разом з тим, матеріали пенсійної справи не містять ані заяви позивача про перерахунок пенсії у відповідності до норм Порядку, ані рішення відповідача про відмову в здійсненні такого перерахунку.  
Крім цього суд зауважує, що заяви позивача від 23.10.2020 року та від 04.11.2020 року  не містять періодів стажу або періодів заробітної плати, які на думку заявника, підлягають врахуванню при визначенні розміру пенсії, тобто вони є неконкретизованими.
Позивач  в апеляційній скарзі вказує на те, що ним до заяви були додані відповідні документи, в тому числі копія трудової книжки.  
Разом з тим, в заявах позивача від 23.10.2020 та від 04.11.2020 відсутня інформація про необхідні документи, передбачені Порядком № 22-1. 
Крім того, суд зазначає, що листом від 13.11.2020 № 198-261/С-02/8-0573/20 повідомлено позивачу про проведений автоматичний перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з додаванням стажу. Після перерахунку стаж враховано по 28.02.2019 року (а.с. 19).
Суд зауважує, що рішення за результатами розгляду заяв позивача від 04.11.2020 року та від 23.10.2020 року  відповідачем взагалі  не приймалось.  
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 748/696/17 судом до уваги не приймається, оскільки  в цій постанові вказано наступне: «Зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем було долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при призначенні пенсії».
Із  заяв позивача від 23.10.2020 та від 04.11.2020 не вбачається, який саме період стажу або  заробітної плати є спірним, а також не надані необхідні документи, передбачені Порядком № 22-1.
Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.  
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень  відповідачем  доведено, що,  вчиняючи певні дії,  він поступав правомірно.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  
                                                     
                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 р.    -  залишити без задоволення.
Рішення   Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 р.  у справі  № 200/11772/20-а   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення   складено 12 травня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                          Г.М. Міронова                                                   

Судді                                                                                 І.В. Геращенко
                                                                                           Е.Г. Казначеєв