Справа № 991/2749/21
Провадження1-кс/991/3207/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                         ОСОБА_1 ,
з участю:         
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 ,
заявника                          ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
20.04.2021 ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.04.2021 скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 29.04.2021 зазначену ухвалу слідчого судді від 23.04.2021 скасовано та направлено матеріали скарги ОСОБА_3 до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог, визначених ст. 304, 306 КПК України.
Відповідно до Розпорядження керівника апарату Вищого антикорупційного суду від 24.05.2021 №14ав, на підставі протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 24.05.2021, слідчим суддею з розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 24.05.2021 скарга ОСОБА_3 була прийнята до розгляду.
Обставини, на які посилається особа, яка подала скаргу.
19.04.2021 о 10:33 ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про злочин. Хоча, на час подання скарги, минуло понад 28 родин, його заява, як це передбачено ч. 1 ст. 214 КПК України, до ЄРДР не була внесена. У зв`язку з цим просить визнати неправомірною бездіяльність Національного антикорупційного бюро України і зобов`язати внести відповідні відомості до ЄРДР.
Позиція учасників провадження.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив про її задоволення. Пояснив, що його скарга підсудна Вищому антикорупційному суду, оскільки подана до НАБУ заява про злочин стосується Голови Державної судової адміністрації України, його заступника, посадових осіб Державного підприємства «Інформаційні судові системи», чиї дії призвели до отримання неправомірної вигоди ТОВ «ЛІГА ЗАКОН» в сотні мільйонів гривень та завдали шкоди правам та інтересам громадян, громадським інтересам та інтересам юридичних осіб. Зазначена в заяві про злочин сума є власною оцінкою заявника. Припускає, що до вчинення злочину можуть бути причетні голова, члени Вищої ради правосуддя, які могли отримувати винагороду за пособництво. На його думку, дії посадових осіб вказаних органів та підприємства шляхом надання переваг сприяли тому, що ТОВ «ЛІГА ЗАКОН» фактично отримала весь ринок інформаційно-правових систем в Україні, а інші підприємства, які діють на цьому ринку, збанкротували. Приблизно 11.05.2021 він отримав відповідь НАБУ про те, що немає підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин. 
Уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги була повідомлена належним чином. 
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, це не є перешкодою для розгляду скарги.
Встановлені обставини справи, оцінка та мотиви слідчого судді.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 КПК України – параграф 1, статті 303–308.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. До підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно з ч. 1 ст. 33-1 КПК України, віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Подана скарга належить до підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки у заяві ОСОБА_3 від 19.04.2021 про злочин міститься інформація про наявність у діях посадових осіб Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України та ДП «Інформаційні судові системи» ознак злочину, передбаченого статтею 364 КК України. Склад цього злочину належить до переліку корупційних злочинів, визначених у примітці статті 45 КК України, і є посилання на наявність обов`язкової умови, яка вказана в пункті другому ч. 5 ст. 216 КПК України, а саме: розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків).
Слідчим суддею встановлено, що 19.04.2021 ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про злочин (а.с 2), в якій він виклав обставини щодо можливого вчинення посадовими особами Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України та ДП «Інформаційні судові системи» дій, в яких наявні ознаки злочину, передбаченого ст. 364 КК України. На думку заявника, на вчинення кримінального правопорушення вказують такі обставини. Порядком ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (затверджений Рішенням Вищої ради правосуддя № 1200/0/15-18 від 19.04.2018) адміністратором Єдиного державного реєстру судових рішень (далі – Реєстр) є віднесене до сфери управління Державної судової адміністрації України державне підприємство «Інформаційні судові системи». Вказаним порядком передбачено надання до Реєстру безоплатного доступу на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Проте інтерактивні посилання розміщених в Реєстрі судових рішень на нормативні акти спрямовані не до нормативних актів, розміщених в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, а до нормативних актів, розміщених на сайті приватної компанії ТОВ «ЛІГА ЗАКОН», що безоплатно рекламує зазначену компанію. А сайт компанії без передоплати надає відкритий доступ до досить незначної кількості документів. Вважає, що надання Вищою радою правосуддя та Державною судовою адміністрацією України за допомогою ДП «Інформаційні судові системи» такої неправомірної вигоди ТОВ «ЛІГА ЗАКОН» призвело до фактичного витіснення з ринку і зникнення (або ж до максимального звуження послуг) інших інформаційно-правових систем України та до неправомірного збагачення ТОВ «ЛІГА ЗАКОН» на сотні мільйонів гривень внаслідок монопольного становища на ринку інформаційно-правових систем України, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, громадським інтересам та інтересам юридичних осіб. 
Заява ОСОБА_3 про злочин від 19.04.2021 яка була отримана НАБУ цього ж дня і зареєстрована за № М-5063 о 10 год 33 хв. Однак підтвердження того, що відомості за вказаною заявою були внесені до ЄРДР (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань), уповноважена службова особа НАБУ заявнику не надала.
Згідно з положеннями ч. 1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Також частиною четвертою статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За змістом цих норм, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. 
Визначений ст. 214 КПК України обов`язок також покладений і на уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (п. 2 ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро»).
Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу кримінального правопорушення, достатньо даних про об`єктивні ознаки кримінального правопорушення.
Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 19.04.2021 про злочин вбачається, що в ній наведено відомості щодо фактичних обставин, з посиланням на конкретні нормативно-правовий акт, Реєстр, інтернет-ресурси, органи державної влади і державне підприємство, приватне товариство, які можуть вказувати на зловживання владою або службовим становищем службовими особами в інтересах іншої юридичної особи, що завдало шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, громадським інтересам та інтересам юридичних осіб, тобто на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою або частиною другою ст. 364 КК України, яке віднесене до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Таким чином, вказана заява містить інформацію, яка є достатньою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, згідно з ч. 5 ст. 214 КПК України.
Станом на день розгляду скарги, даних про внесення відомостей за вказаною заявою заявником не отримано, а також слідчому судді такі відомості не надані.
Враховуючи наведене вище, слідчий суддя дійшла висновку, що уповноважені особи НАБУ не виконали обов`язок, передбачений ст. 214 КПК України, в зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню в цій частині. 
Водночас не підлягає задоволенню вимога про визнання неправомірною бездіяльності Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки, відповідно до норм статті 307 КПК України, слідчий суддя під час розгляду скарг не наділений повноваженням визнавати бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора неправомірною.
З огляду на зазначене вище, скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, 
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 19.04.2021 про злочин, яка була отримана НАБУ 19.04.2021, вх. № М-5063.
У іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1