Ухвала
 
14 травня 2021 року
м. Київ
справа № 706/1716/18
провадження № 61-6962ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
22 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у вказаній вище справі, повний текст якої складений                  22 березня 2021 року. Дана касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження.
Разом із касаційною скаргою заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що він не був присутнім у судовому засіданні та отримав копію оскаржуваної постанови лише 27 березня 2021 року на підтвердження наведеного надано копію супровідного листа Черкаського апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Ураховуючи наведені у касаційній скарзі доводи стосовно поновлення строку на касаційне оскарження, суд вважає, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.
Крім цього, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У заяві, яка подана разом із касаційною скаргою, заявник просить звільнити його від сплати судового збору зазначаючи про те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із хворобою дружини та дитини на підтвердження чого надає копії: ультразвукового дослідження серця від 30 травня 2019 року; бланк замовлення на обстеження № 10046515 від 19 грудня 2020 року; консультаційного висновку спеціаліста від 30 січня 2021 року; результатів аналізу від 02 квітня 2021 року; консультативного висновку від 16 жовтня 2019 року; карти ехокардиографічного обстеження від 19 жовтня 2010 року; виписки із історії хвороби № 08992 від 20 жовтня 2010 року; виписки із історії хвороби № 03769 від 08 травня 2007 року.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.
Долучені до клопотання копії не свідчать про скрутне матеріальне становище заявника, оскільки з них неможливо встановити його майновий стан на день звернення до суду із касаційною скаргою.
Тому, наведені заявником доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, тому не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. 
З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати докази на підтвердження зазначених ним обставин щодо майнового стану, якими можуть бути: довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.                   р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007,          ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у листопаді 2018 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2018 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1 762 грн.
Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810 грн) (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.
Ураховуючи наведене, розмір судового збору за подання касаційної скарги складає 7 690,62 грн ((384 531,52 грн * 1 %) * 200%).
Отже, судовий збір підлягає сплаті за подачу касаційної скарги у розмірі                     7 690,62 грн.  
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Також у прохальній частині касаційної скарги заявник просить витребувати у адвоката Маргаряна А. Д. договір про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у справі                   № 706/1716/18.
Однак клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів непідлягає задоволенню, оскільки за змістом глави 2 розділу V ЦПК України Верховний Суд не наділений такими повноваженнями.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 03 березня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення боргу залишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 14 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                       І. В. Литвиненко