ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1532/20  Номер провадження 22-ц/814/959/21	Головуючий у 1-й інстанції Дем`янченко С. М.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі головуючого судді Абрамова П.С., суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.., 
При секретарі Зеленській О.І. 
З участю позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2021 року. ухваленого суддею Демянченко С.М. в період часу з 09:37: 18год. до 10:11:01 год.
у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,- 
ВСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
       У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць , з дня подання позову до суду.
       Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
       Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2020 року і до їх повноліття.
       Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840, 80 грн.
короткого змісту вимог апеляційної скарги;
       З даним рішенням не погодилася ОСОБА_2 та оскаржила його в апеляційному порядку.
       У своїй скарзі прохає, скасувати рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 
узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що вважає рішення постановлено з порушенням вимог матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи.
       Вказує, що судом не враховано важливих обставин справи, не взято до уваги пояснення, не надано можливості надання доказів по справі.
       Звертає увагу суду, що не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи та не отримувала копії матеріалів справи.
       Зазначає, що 16.10.2020 року відповідач забрав дітей на вихідні, однак після спливу цього часу не повернув дітей матері та перешкоджає їх зустрічам та спілкуванню.
       Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 вчинив викрадення дітей, також не є непрацевлаштованим, має схильність до агресивної поведінки, побиття, суїцидальних проявів, не може матеріально забезпечити дітей.
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;
Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі до 30.10.2020 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем і повністю перебувають на його утриманні та вихованні ( а.с.6-7). 
В свідоцтві про народження дітей матір`ю зазначена відповідач ОСОБА_2 (а.с.6-7). Відповідно до акту депутата про обстеження матеріально побутових умов сім`ї ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , неповнолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з батьком ОСОБА_1 , який здійснює за ними догляд ( а.с.11-12). 
Позивач є безробітнім, перебуває на обліку в Зіньківській районній філії Полтавського ОЦЗ, отримує допомогу, яка станом на грудень 2020 року становить 9080 грн 00 коп. 
Відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною людиною, працює бухгалтером в СКП "Благоустрій Опішня" за адресою: смт Опішня, вулиця Перемоги, 3, Полтавської області та отримує заробітну плату, яка станом на січень 2021 року становить 20077 грн. 50 коп., непрацездатних осіб на утриманні не має і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частина заробітку ( доходу). 
У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як вбачається з матеріалів справи . та вірно встановлено місцевим судом сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В даний час діти проживають разом з батьком - позивачем у справі ОСОБА_1 в смт. Опішня .
Відповідач у справі ОСОБА_2 є працевлаштована отримує заробітну пату та спроможна сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частина заробітку, доходу. 
Встановивши зазначені обставини, місцевий суд вірно , з дотримання вимог матеріального та процесуального права дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Доводи ОСОБА_2 про те що, її не було належним чином повідомлено про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є необґрунтованими.
       Як вбачається з матеріалі справи, хвалою зінківського районного суду від 30.12.2020 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 26 січня 2021 року 
( а. с. 31).
       26 січня 2021 року судове засідання не відбулося, та розгляд справи відкладено на 11 лютого 2021 року.
       Про день та час судового розгляду справи ОСОБА_2 була завчасно повідомлена у відповідності з вимогами ст . 130 ЦПК України , направлено повістку та повідомлено смс-повідомленням. ( а. с. 39 -41). 
       11.02.20221 року ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим , що вона звернулася до Опішнянської селищної ради, як до органу опіки та клопотання , із заявою про визначення місця проживання дітей . ( а. с. 44)
Згідно протоколу судового засідання ОСОБА_2 брала участь в засіданні 11.02.20212 року.
За таких обставин , доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 небула належним чином повідомлена про наявність справи в місцевому суді є необґрунтованими . 
З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 заявляла перед місцевим судом клопотання про прийняття до розгляду її доказів та що місцевий суд відмовив в задоволенні вказаного клопотання. 
Не спростовують висновки місцевого суду і доводи щодо того , що в жовтні 2020 року позивач протиправно забрав у неї дітей.
На даний час діти проживають разом з батьком, який і має право на стягнення аліментів. 
Наявність спору щодо визначення місця проживання дітей не є підставою для відмови у задоволенні позову. 
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Враховуючи , що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували підстави для зміни чи скасування судового рішення відсутні. 
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги компенсації не підлягають.
Керуючись ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2021 року –залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови виготовлено 24.05.2021 року.

Головуючий суддя                                                        П.С. Абрамов

Судді                                                                        Ю.В. Дряниця

                                                                               Т.О. Кривчун