Справа № 344/8873/20 
Провадження № 22-ц/4808/296/21 
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів:                                            Василишин Л.В., Горейко М.Д.,
секретаря                                       Пацаган В.В.,
за участю представника апелянта ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2   та його представника  ОСОБА_3 ,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Івано-Франківська КЕЧ району про визнання незаконним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку, за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Антоняком Т.М. 01 грудня 2020 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 04 грудня 2020 року,
                                                     в с т а н о в и в :
У липні 2020 року ОСОБА_2 подано позов до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Івано-Франківська КЕЧ району про визнання незаконним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку.
Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що він має статус учасника бойових дій з 02.05.2018 року, з 30.06.2010 року по 16.08.2018 року, як старший лейтенант, проходив військову службу в в/ч НОМЕР_2 на посаді інженера технічної частини.  
Наказом командира повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 14.06.2018 року № 42 його звільнено відповідно до ч.6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з урахуванням вимог вказаної норми Закону за пунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) та в подальшому наказом військової частини НОМЕР_3 №190 від 08.08.2018 року по закінченню відпустки 16.08.2018 року виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
Житловою комісією військової частини НОМЕР_4 поставлений на квартирний облік в загальну чергу з 10.08.1998 року, що підтверджується витягом з протоколу №22 від 13.08.1998 року.
Після звільнення у запас звернувся із рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2018 року та просив включити в списки військовослужбовців, які мають право на позачергове одержання житла. 
Згідно витягу з протоколу №21 від 27.08.2018 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 вирішено залишити старшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 складом три особи на загальній черзі на обліку при в/ч НОМЕР_1 з 18.09.1998 року, на першочерговій черзі з 25.05.2018 року та внести в списки осіб, що мають право на позачергове отримання житла з 27.08.2018 року. 
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2019 за № 100 ад ОСОБА_2 (позивача) зараховано на квартирний облік та поставлено на квартирний облік разом з ним його дочку ОСОБА_4 . 
Однак наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 53 ад від 19.03.2020 року його та членів родини знято з квартирного обліку, оскільки будучи військовослужбовцем дійсної служби, при наявності вислуги 20-ти років та перебування на квартирному обліку мав право на отримання жилих приміщень для постійного проживання згідно черговості, а після звільнення по закінченню терміну дії контракту, згідно частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», втратив право залишення (перебування) на квартирному обліку, відповідно і права на забезпечення постійним житлом незалежно від вислуги років. 
За період з 10.08.1998 року по 16.08.2018 року житлом за рахунок Міністерства оборони він не забезпечувався. 
Позивач звільнений в запас на підставі пункту «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто у зв`язку з закінченням строку контракту, а не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, є пенсіонером та є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення від 02.05.2018. 
За наведених обставин просив визнати недійсним протокол № 3 від 19.03.2020 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 .Скасувати п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року №53 ад «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 » у частині виключення (зняття) старшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 зі складом сім`ї чотири особи, з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 (а.с.1-7).
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року позов задоволено. Визнано недійсним протокол № 3 від 19.03.2020 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Скасовано п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року № 53ад «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 », у частині виключення (зняття) старшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 зі складом сім`ї чотири особи, з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 (а.с.57-62).
Не погодившись з рішенням суду представник військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність рішення суду. 
Зазначає, що відповідно до  п.37 Наказу Міністерства оборони України №20 від 03.02.1995 року військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості  використання  на службі  залишаються  на  квартирному  обліку  до одержання житла у військовій  частині  (у  випадку  її  розформування  -  військових комісаріатах)  і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.
Оскільки позивача звільнено у запас відповідно до ч.6ст.26 Закону України  Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з урахуванням вимог ч.8 цієї статті вказаного Закону, за п. «а», тобто у зв`язку з закінченням строку контракту, то відповідно втратив право на залишення на квартирному обліку. Тому житлова комісія військової частини, керуючись виключно вимогами чинного законодавства, п.7 Розділу ІІ, п.17, 21 Розділу VI наказу №380, прийняла рішення про зняття з квартирного обліку позивача з його членами сім`ї. 
Просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с.65-66).
Заперечуючи доводи апеляційної скарги, представник позивача ОСОБА_2   ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим. При зарахуванні позивача у чергу на отримання житла та під час його перебування на квартирному обліку будь-яких порушень допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення постійним або службовим житлом не забезпечувався, перебував на обліку для поліпшення житлових умов з 10.08.1998 року, вислуга років у ЗСУ становить 25 років, отже підстави, визначені законом для зняття з обліку, відсутні. Суд дійшов правильного висновку, що позивач разом з членами сім`ї підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують покращення житлових умов та перебувають на обліку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (а.с.94-99).
Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2   та його представника  ОСОБА_3 , суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.
В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що в період з 31 липня 1993 року по 16 серпня 2018 року ОСОБА_2 проходив службу у різних військових частинах на різних посадах, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с.14).
Із даного витягу встановлено, що 30.06.2010 року позивача переведено для подальшого проходження служби у військову частину НОМЕР_1 на посаду інженера технічної частини та 16.08.2018 року звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту.
10 серпня 1998 року на підставі поданого рапорту та пакету документів ОСОБА_2 звернувся до командира частини з проханням поставити його на квартирний облік (а.с.20).
Згідно витягу з протоколу №22 від 13.08.1998 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_2 поставлений на квартирний облік з 10.08.1998 року (а.с.21).
Із витягу з протоколу №18 від 25.05.2018 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 , який перебуває на квартирному обліку з 18.09.1998 року складом сім`ї три особи, зараховано в списки осіб, що мають право на першочергове отримання житла при військовій частині НОМЕР_1 на підставі наказу МО України від 30.11.2011р. №737 п.4.2 (учасник бойових дій) з 25.05.2018 року (а.с.25).
Згідно витягу з протоколу №21 від 27.08.2018 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ,  ОСОБА_2 залишено на квартирному обліку для поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 складом три особи за загальній черзі з 18.09.1998 року, на першочерговій черзі – 25.05.2018 року та внести в списки осіб, що мають право на позачергове отримання житла з 27.08.2018 року (а.с.26-27).
Згідно витягу з наказу №190 від 08.08.2019 року командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу): «Старшого лейтенанта ОСОБА_2 , інженера технічної частини військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом Командира повітряного командування “Захід” (по особовому складу) від 14 червня 2018 року № 42 з запас відповідно до частини шостої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” з урахуванням вимог частини восьмої цієї само; статті цього самого Закону за пунктом “а” (у зв`язку із закінченням строк) контракту), вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Івано-Франківського МВК Івано-Франківської області. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна - 25 років 07 місяців 15 днів, пільгова - 25 років 07 місяців 15 днів. Щорічну основну відпустку за 2018 рік використав тривалістю 19 (дев`ятнадцять) діб з 18 червня по 18 червня та з 17 липня по 03 серпня 2018 року. Грошову допомогу на оздоровлення отримав. Надати щорічну основну відпустку за 2018 рік тривалістю 7 (сім) діб з 09 серпня 2018 року і по закінченню відпустки з 16 серпня 2018 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зарахувати до оперативного резерву першої черги за спеціальністю інженер, ВОС-4440004. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 83% посадового окладу, надбавки за особливості проходженні служби 12% від посадового окладу, окладу за військовим званням з урахуванням надбавки за вислугу років, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 за прослужені дні серпня 2018 року одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідне до наказу Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260. Припинити доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питане відповідно до інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особа», затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, отримав. Постійним або службовим житлом не забезпечувався» (а.с.13).
Відповідно до Витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 53 ад від 19.03.2020 року про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та членів його сім`ї: дружина ОСОБА_5 , син - ОСОБА_6 , донька - ОСОБА_4 знято з квартирного обліку (а.с.15-16).
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з положень статті 47 Конституції України статті 37 ЖК України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановивши, що на час взяття позивача на квартирний облік порядок взяття на облік та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра Оборони України №20 від 03.02.1995 року, яке не передбачало можливості зняття з квартирного обліку з підстав звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 30.11.2011р. також передбачає, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей, надається житло для постійного проживання, а військовослужбовці, що перебували на обліку до 01.01.2005р., забезпечуються жилими приміщеннями відповідно до  раніше встановленого законодавством порядку. Позивач за період з 10.08.1998р. по 16.08.2018р. житлом за рахунок Міністерства оборони не забезпечувався, звільнений в запас у зв`язку із закінченням контракту, є пенсіонером та учасником бойових дій, дійшов висновку про підставність залишення позивача на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.
З таким висновком суду першої інстанції в цілому погоджується апеляційний суд, виходячи з такого.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За правилом ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.
Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п. 1 Порядку, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно п.3 даного Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Крім того, даний Порядок постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. N 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» зокрема пунктом 30 передбачено і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п.30 Порядку в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені і в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав, зазначених у пункті 62 Положення та частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.
Статтею  26 Закону України «Про  військовий обов`язок і військову службу» визначено, що  звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:
а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;  у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до п.1.4. Інструкції «Про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №577, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.
Відповідно до абзацу першого пункту 2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла.
Разом з тим,  в пункті 3.12. вказаної Інструкції,  вказаний вичерпний перелік підстав, при яких військовослужбовці знімаються з обліку, а саме: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;в інших випадках, передбачених законодавством.
За правилом ст. 40 ЖК Української РСР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою,організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
На час взяття ОСОБА_2 на квартирний облік порядок взяття на облік військовослужбовців та отримання житла визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра Оборони України № 20 від 03.02.1995р. Пунктом 13 вказаного Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.
Таким чином, даний нормативний акт не передбачав можливість зняття з квартирного обліку з підстав звільнення в запас, у зв`язку із закінченням строку контракту. 
Наведені вище норми Інструкції «Про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №577 передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас на підставі частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті Закону за пунктом «а» - у зв`язку із закінченням строку дії контракту, та наявністю в нього 25 років 07 місяці 15 днів вислуги.
Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18).
Як слідує з витягу з наказу №190 від 08.08.2019 року командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу), ОСОБА_2 звільнений з військової служби у запас. Отже, позивач належить до кола осіб, на яких розповсюджується дія частини 9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п.21 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідачем не надано належних та достовірних доказів того, що  позивач був знятий з квартирного обліку з підстав, визначених абзацом першим та другим п.21 розділу 6 вказаної Інструкції, а інші випадки, передбачені Законом, не встановлені.
За таких обставин, позивач, вислуга якого на військовій службі більше 25 років, звільнений з військової служби у запас, є пенсіонером за вислугою років, учасником бойових дій, разом з членами сім`ї житловою площею за рахунок Міністерства оборони України у встановленій нормі не забезпечений, а тому законні підстави для зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку на час звільнення зі служби відсутні.
Доводи апеляційної скарги з посиланням на п.9 ст.12 Закону №2011-ХІІ (право на залишення на квартирному обліку не зберігається за військовослужбовцями у зв`язку із звільненням з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту) є необґрунтованими, оскільки частина дев`ята статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункт 30 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, пункт 2.18 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень забезпечують право ОСОБА_2 перебувати на квартирному обліку за місцем звільнення з військової служби.
З огляду на зазначене, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач був звільнений зі служби за контрактом, а тому повинен бути знятий з квартирного обліку, не спростовують право позивача на продовження перебування на квартирному обліку, адже позивач є особою, звільненою з військової служби у запас. 
Суд повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним доказам надав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, скасування п.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.03.2020 року №53 ад «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 », у частині виключення (зняття) старшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 зі складом сім`ї чотири особи з квартирного обліку військової частини та зобов`язання поновити позивача на квартирному обліку.
Рішення суду в цій частині відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права  й не може бути скасовано з підстав та доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Разом з тим, рішення суду слід змінити в частині визнання недійсним протоколу засідання житлової комісії з огляду на таке.
Протокол — це один з найпоширеніших документів колегіальних органів. У ньому фіксують хід і результати проведення зборів, конференцій, засідань, нарад. У протоколах відбиваються всі виступи з питань, що розглядаються, і рішення, ухвалені в результаті обговорення. Вони оформлюються на підставі записів і стенограм, зроблених у ході засідань.
Протокол веде секретар або інша спеціально призначена особа. Протоколи загальних зборів (нарад) підписують голова й секретар, а протоколи засідань комісій — усі члени комісії.
Під протоколом засідання житлової комісії розуміється документ, який надає юридичну силу підсумками відповідного заходу. Протокол лише фіксує факт прийняття рішення житловою комісією і не є актом у розумінні статті 20 ЦК України.
Протокол, як правило, включає формулювання про прийняття рішення, що відображається в протоколі.  
Під рішенням засідання комісії розуміється підсумок відповідного заходу по суті – той, що і фіксується в протоколі.
Головна відмінність протоколу засідання від рішення житлової комісії в тому, що він являє собою документ. Рішення ж є сукупністю необхідних управлінських дій, які прийняті до реалізації на відповідному засіданні і підлягають затвердженню в протоколі.
Рішення житлової комісії, як правило, оформляється протоколом.
Із протоколу житлової комісії встановлено, що по кожному питанню, яке було затверджено порядком денним засідання, прийнято рішення, зокрема і рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Тобто, з огляду на викладене, на засіданні житлової комісії було прийнято рішення, оформлене оспорюваним протоколом.
Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.
Відповідно до статті 5 ЦПК України суд захищає право у спосіб, визначений законом або договором. Такого способу захисту, як визнання недійсними протоколів засідань комісій чинне законодавство не містить.
Однак в силу положень статті 11 ЦПК України, враховуючи завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, особливості предмета спору, керуючись принципом пропорційності, апеляційний суд вважає за можливе визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ,  оформлене протоколом № 3 від 19.03.2020 року, в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів.
З урахуванням зазначеного вище та положень ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає зміні. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд
                                                     п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року змінити.
Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: 
Визнати незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ,  оформлене протоколом № 3 від 19.03.2020 року, в частині зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                                                               І.О. Максюта
                                                                                                                          Л.В.Василишин
                                                                                                                          М.Д.Горейко
Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.