ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5659/21 Справа № 212/9158/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/9158/20 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони:
позивач: Криворізький міськрайонний центр зайнятості
відповідач:  ОСОБА_1 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Колочко О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 18 березня 2021 року, -
       ВСТАНОВИВ:        

В грудні 2020 року позивач Криворізький міськрайонний центр зайнятості звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що   ОСОБА_1 звернулася до Криворізького міськрайонного центру зайнятості, як шукаюча роботу. Наказом від 05.03.2020 року ОСОБА_1 був наданий статус безробітної з 03.03.2020 року та призначена допомога по безробіттю з 10.03.2020 року. Після проведеної Криворізьким міськрайонним центром зайнятості перевірки достовірності даних, які є підставою для дання відповідачу статусу безробітної, було встановлено, що остання уклала договір з ТОВ «Гербалайф Україна» на отримання статусу незалежного партнера від 16.07.2019 року терміном дії протягом одного року. У заяві про надання статусу безробітного від 03.03.2020 року ОСОБА_1 підтвердила своїм підписом, що ознайомлена зі своїми правами та обов`язками, під час реєстрації у Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості не надала інформацію про наявність укладеного договору з ТОВ «Гербалайф Україна» і у період з 10.03.2020 року по 14.09.2020 року незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 36675,03 грн. 
01.10.2020 року Криворізьким міськрайонним центром зайнятості було видано Наказ № 91 про відшкодування коштів на користь Фонду соціальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в розмірі 34675,03 грн. та 08.10.2020 року ОСОБА_1 отримала претензію про відшкодування коштів та витяг з наказу від 01.10.2020 року. Станом на 08.12.2020 року заборгованість відповідачем не сплачена.
На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з  ОСОБА_1 на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 36675,03 грн., та судовий збір по справі у розмірі 2102 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості надмірно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 34 675 грн. 03 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Криворізького міськрайонного центру зайнятості судовий збір в сумі 2102 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач, після подання заяви про надання їй статусу безробітної від 03.03.2020 року, не порушувала обов`язки, як безробітної, тим більше постійно шукала собі роботу, відвідувала установу позивача у встановлені законом терміни. Документ, на який посилається позивач, як на договір цивільно-правового характеру, під назвою «Заява та договір про надання статусу незалежного партнера Гербалайф», не підписаний ні відповідачем, ні ТОВ «Гербалайф Україна», а тому є нікчемним правочином. Інший документ під назвою «Гарантії золотого стандарту», то він підписаний лише відповідачем і також не може вважатися правочином укладеним з юридичною особою. Апелянт зауважує на тому, що між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» відсутні цивільні правовідносини, що випливають з цивільно-правових договорів, а отже і відповідач правильно повідомила позивачу у момент звернення за допомогою про відсутність цивільно-правових договорів та інших джерел доходу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на думку позивача, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що відповідач ОСОБА_1 під час реєстрації її, як безробітної, не повідомила про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» дистриб`юторський договір від 16.07.2019 року та про отримання нею доходу у липні 2020 року від дистриб`юторської діяльності, тому вона не мала права на отримання статусу безробітного із виплатою допомоги по безробіттю.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не повідомила під час реєстрації її, як безробітної, Криворізький міськрайонний центр зайнятості про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» дистриб`юторський договір від 16.07.2019 року та про отримання нею доходу у липні 2020 року від дистриб`юторської діяльності, вона не мала права на отримання статусу безробітного із виплатою допомоги по безробіттю.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробіття це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно;
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про зайнятість населення», формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.
Згідно з Положенням про Криворізький міськрайонний центр зайнятості, затвердженим наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості 22.10.2018 за № 318, Криворізький міськрайонний центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, є неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі – Фонд); при виконанні покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями (а.с.47-49).
Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи , особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю » та особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим Наказом Міністерства правці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, (далі – Порядок) передбачений механізм проведення розслідування, яке здійснюється проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної (пункти 2, 3 Порядку).
Пунктом 5 Порядку передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом:  звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів;  використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду;  проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.
За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», підставою для припинення реєстрації безробітного є встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.
Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до Криворізького міськрайонного центру зайнятості про надання статусу безробітного, у якій інформувала про відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі незабезпечення себе роботою самостійно (а.с.5).
У цій же заяві ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, про що свідчить її підпис у заяві (а.с.5).
Крім того, 03.03.2020 року ОСОБА_1 підписала персональну карту № НОМЕР_1 , у якій вказані її анкетні дані, зокрема інформація про останній вид зайнятості – ТОВ «Аналітик-КР», посада майстер (а.с.4).
Наказом від 05.03.2020 року № НТ200305 ОСОБА_1 надано статус безробітної і наказом від 10.03.2020 року № НТ200310 призначено допомогу по безробіттю у розмірі 70% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70% - 18 календарних днів, з 10.03.2020 по 04.03.2021 (а.с.8).
Згідно копії Акту № 623 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 01 жовтня 2020 року, проведеного начальником відділу розслідування страхових випадків ОСОБА_3 , Криворізьким міськрайонним центром зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1 в липні 2020 року отримала дохід як особа, яка працює за угодою ЦПХ від ТОВ «Гербалайф Україна», кількість днів зайнятості 31. ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Гербалайф Україна» договір на отримання статусу незалежного партнера від 16.07.2019 року, термін дії договору – протягом одного року (а.с.9).
У цьому же Акті позивач дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 перебуває у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Гербалайф Україна» з 16.07.2019 року (а.с. 9 зворотній бік).
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , отримавши дохід від дистриб`юторської діяльності в липні 2020 року, про що було встановлено проведеною Криворізьким міськрайонним центром зайнятості перевіркою, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», яким передбачений обов`язок зареєстрованого безробітного інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону, зокрема у разі зайнятості (п. 1 ч. 1 ст. 45), не проінформувала Криворізький міськрайонний центр зайнятості про отриманий дохід.
Аналогічна норма, якою передбачений обов`язок ОСОБА_1 інформувати Центр зайнятості про отримання доходу, тобто про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, закріплена у ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
01 жовтня 2020 року Центром видано наказ № НТ201001 про припинення з 01.10.2020 року реєстрації безробітного ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та припинення виплати по безробіттю у зв`язку із припиненням реєстрації безробітного (а.с.8).
01 жовтня 2020 року Криворізьким міськрайонним центром зайнятості виданий наказ № 91 «Про відшкодування коштів на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття», копію якого разом з листом від 05.10.2020 року № 01-10/7466 ОСОБА_1 отримала особисто 08.10.2020 року (а.с.13-14).
Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачу у період з 10.03.2020 року по 14.09.2020 року було виплачено допомогу по безробіттю у загальному розмірі 34675,03 грн. (а.с.12).
На думку колегії суддів, наведеними вище обставинами встановлено факт перебування ОСОБА_1 у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Гербалайф Україна» та отримання нею доходу як особою, яка працює за угодою ПВХ, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач не повідомила під час реєстрації її, як безробітної, Криворізький міськрайонний центр зайнятості про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» дистриб`юторський договір від 16.07.2019 року та про отримання нею доходу у липні 2020 року від дистриб`юторської діяльності, вона не мала права на отримання статусу безробітного із виплатою допомоги по безробіттю та з відповідача н користь позивача підлягає стягненню надмірно отримана допомога по безробіттю у розмірі 34 675 грн. 03 коп.
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач, після подання заяви про надання їй статусу безробітної від 03.03.2020 року, не порушувала обов`язки, як безробітної, тим більше постійно шукала собі роботу, відвідувала установу позивача у встановлені законом терміни, оскільки вказані доводи не спростовують того факту, що відповідач по справі, під час реєстрації її, як безробітної, не повідомила Криворізький міськрайонний центр зайнятості про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» дистриб`юторський договір від 16.07.2019 року та в подальшому не повідомила Криворізький міськрайонний центр зайнятості про отримання нею доходу у липні 2020 року. 
Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що документ, на який посилається позивач, як на договір цивільно-правового характеру, під назвою «Заява та договір про надання статусу незалежного партнера Гербалайф», не підписаний ні відповідачем, ні ТОВ «Гербалайф Україна», а тому є нікчемним правочином. Інший документ під назвою «Гарантії золотого стандарту», то він підписаний лише відповідачем і також не може вважатися правочином укладеним з юридичною особою, оскільки наявність цивільно-правових відносин між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» були встановлені і підтверджуються Актом № 623 розслідування страхових випадків, яке було проведено відповідною особою Криворізького міськрайонного центру зайнятості у передбаченому законом порядку, а наявність укладеного відповідачем договору з ТОВ «Гербалайф Україна» на отримання статусу незалежного партнера від 16.07.2019 року не може надавити підстави вважати відповідача незайнятою особою з часу його підписання. При цьому «Заява та договір про надання статусу незалежного партнера Гербалайф» містить підпис ОСОБА_1 та справність цього підпису відповідачем по справі не спростована. 
Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» відсутні цивільні правовідносини, що випливають з цивільно-правових договорів, а отже і відповідач правильно повідомила позивачу у момент звернення за допомогою про відсутність цивільно-правових договорів та інших джерел доходу, оскільки як вбачається із матеріалів справи, відповідно до відповіді на запит ТОВ «Гербалайф Україна» повідомило, що ОСОБА_1 є дистриб`ютором компанії ТОВ «Гербалайф Україна» та згідно Акту виконаних робіт за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року їй було нараховано і перераховано 663,83 грн., що свідчить про наявність між відповідачем ТОВ «Гербалайф Україна» цивільних правовідносин, що випливають з цивільно-правових договорів. 
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

       ПОСТАНОВИВ:
       
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 14 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: