ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24814/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 02 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді          Парінова А.Б.,
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у м. Києва №Ф-403І6-17-у від 08.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 21030,90 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року даний адміністративний позов було повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху у встановлений судом строк, інших заяв, клопотань до суду не надав.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати зазначене судове рішення та направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що висновок суду першої про те, що він не усунув у строк встановлений судом, з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви не відповідає обставинам справи та приписам КАС України, а саме ч. 6 ст. 251. Зазначає, що копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху він не отримував, оскільки поштове відправлення зберігалось у поштовому відділенні лише декілька днів та повернулось до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Звертає увагу суду, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 251 та правової позиції Верховного Суду повернення до суду поштового відправлення з зазначенням причин невручення «за закінченням терміну зберігання» не дає суду процесуальних підстав для визнання факту належного повідомлення сторони про прийняте судове рішення. Разом з цим, апелянт зазначає, що повертаючи позовну заяву з підстав не усунення ним недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., суд першої інстанції не перевірив, що 29 жовтня 2020 року судовий збір було сплачено ним (позивачем) у відповідному розмірі відповідно до квитанції про сплату № 61557.
За наведених обставин, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права, що відповідно до положень ст. 320 КАС України є підставою для скасування зазначеного судового рішення та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року та на підставі ч. 2 ст. 312 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім того, разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване тим, що всі грошові кошти позивача знаходяться на рахунках в АТ "КБ "Приватбанк", на які накладено арешт у зв`язку з примусовим виконанням оскаржуваної вимоги, відповідно позивач не може сплатити судовий збір.
Ухвалою Окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 КАС України та роз`яснено позивачу, що недоліки позовної заяви необхідно усунути протягом п`яти днів з дня наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без рух шляхом направлення суду заяви з зазначенням дати та номера справи, до якої долучити документ про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн., на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за зазначеними в ухвалі платіжними реквізитами.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було направлено ОСОБА_1 28 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку на адресу зазначену ним позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними штампу суду (а.с. 24 зворотній бік) та прийнято у поштовому відділенні 29 жовтня 2020 року, що підтверджується даними про відстеження поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором 010510526105.
Водночас, 17 листопада 2020 року вказане поштове відправлення повернулось за зворотною адресою (до суду) з довідкою Укрпошти ф. 20 «Про причини повернення/досилання» - «За закінченням терміну зберігання».
У свою чергу, суд першої інстанції, встановивши, що ухвала суду від 20 жовтня 2020 року вважається врученою позивачу 29 жовтня 2020 року, проте станом на 28 грудня 2020 року позивач недоліків позовної заяви не усунув, інших заяв, клопотань до суду не надав, дійшов висновку, що відповідно до п. 1 ст. 169 КАС України позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.
Переглядаючи справу за наявними доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення (ухвали) суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Приписами ч. 5 ст. 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Положеннями ч. 11 вказаної норми визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Як було встановлено судом апеляційної інстанції, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 20 жовтня 2020 року було направлено судом ОСОБА_1 29 жовтня 2020 року.
Відповідно до пунктів 21 та 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу через смс-повідомлення, повідомлення, що підтримується засобами Інтернету, або повідомлення у паперовому вигляді за встановленим оператором поштового зв`язку зразком. У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.
Колегією суддів встановлено, що поштове відправлення (у якому позивачу направлялась копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 20 жовтня 2020 року) було повернуто відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою (до Окружного адміністративного суду м. Києва) 17 листопада 2020 року із зазначенням у довідці причини невручення цього поштового відправлення адресату - «за закінченням терміну зберігання».
Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «повернення кінець терміну зберігання» («за закінченням терміну зберігання»), така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.
Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.
Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 12.02.2019 у справі №906/142/18 та у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 814/1469/17, від 09 листопада у справі                         № 752/4407/20, від 29.12.2020 у справі № 640/21490/19 та інших.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 08.11.2018, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що повернення поштового відправлення, яким позивачу направлено копію ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання», не може свідчити про обізнаність позивача щодо її існування та як наслідок, наявності у нього можливості виконати таку ухвалу суду шляхом усунення недоліків позовної заяви, визначених у цій ухвалі у встановлений судом строк.
Відтак, колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апелянта, що суд першої інстанції не дослідив причини повернення рекомендованого повідомлення про вручення судового рішення та дійшов помилкового та передчасного висновку констатуючи факт отримання апелянтом ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 20 жовтня 2020 року - 29 жовтня 2020 року, тобто в день надходження відповідного поштового відправлення відділенням поштового зв`язку для направлення адресату, а саме ОСОБА_1 . 
Враховуючи викладене, беручи до уваги невжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позову та постанови апеляційного суду.
Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву з підстав не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк, а саме шляхом направлення суду заяви з зазначенням дати та номера справи, а також документу про сплату судового збору в розмірі 840,80 грн., не перевірив, що позивачем була сплачена відповідна сума судового збору на зазначені в ухвалі реквізити Окружного адміністративного суду м. Києва 29 жовтня 2020 року, що підтверджується даними долученої до матеріалів апеляційної скарги квитанції про сплату № 61557, оскільки позивачем вказаної квитанції не було направлено до суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі сплата судового збору позивачем не свідчить про усунення недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 160, 161 КАС України, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а у разі відсутності такого, позовна заява залишається без руху на підставі ч. 1, 2 ст. 169 КАС України.
Водночас, оскільки станом на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення про повернення позовної заяви, позивачем не було подано до суду першої інстанції відповідного документу про сплату судового збору, суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити виконання позивачем вимог ухвали суду від 20 жовтня 2020 року.
Відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Проте, колегією суддів встановлено, що під час прийняття ухвали про повернення позовної заяви судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог.
Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції було не повно встановлені обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України.
Відповідно до ст. 320 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, з урахуванням того, що доводи позивача викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в оскаржуваній ухвалі Окружного адміністративного суду м.Києва про повернення позовної заяви, колегія суддів вважає за необхідне таку ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 308, 311-312, 320-322, 325, 328 КАС України суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 р скасувати та направити справу № 640/24814/20 до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан