УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/5282/19 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю. 
Категорія 63 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів: Павицької Т.М., 
                        Трояновської Г.С. 
секретаря судового засідання Лісової Т.С.
з участю представника відповідача 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю.
у цивільній справі № 274/5282/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку, -
в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2018 №13 (п.2.2.) в частині зняття його з квартирного обліку та поновити його на квартирному обліку з дня зарахування на квартирний облік. В обґрунтування поданого позову позивач зазначав, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира гармати протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону. Вислуга років у Збройних силах України становить: календарна - 25 років 2 місяці (календарних) та 27 років 5 місяців (пільгова), має статус учасника бойових дій, ветерана військової служби. З 2001 року він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , постійним або службовим житлом не забезпечувався. Проходив службу за контрактом, має статус ветерана військової служби, що в свою чергу надає йому право на покращення житлових умов. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 за №78-РС від 30.05.2018 його звільнено з військової служби у запас за статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" за пунктом "а" частини 6 з урахуванням підпункту "ї" пункту 1 частини 8 цієї статті, у зв`язку із закінченням строку контракту. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 15.06.2018 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15.06.2018. Рішенням об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2018 р. його знято з квартирного обліку по в/ч НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки вони суперечать Конституції України та житловому законодавству.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано протокольне рішення об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2018 №13 (п.2.2.) про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку та поновлено ОСОБА_1 на квартирному обліку з дня зарахування його на квартирний облік.
Цим же рішенням стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,4 грн.
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову за безпідставністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч.9 ст.12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Проте, у разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами, не зазначеними у вказаному Законі, в тому числі у зв`язку із закінченням строку контракту, не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що з 17.11.1986 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах України. Вислуга років у Збройних силах України становить: календарна - 25 років 2 місяці (календарних) та 27 років 5 місяців (пільгова), має статус учасника бойових дій, ветерана військової служби (а.с.8,12).
Наказом т.в.о. командира 26 артилерійської бригади оперативного командування "Північ" за №78-РС від 30.05.2018 сержанта ОСОБА_1 , командира гармати протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону, звільненого наказом т.в.о. командира 26 артилерійської бригади оперативного командування "Північ" (по особовому складу) від 30.05.2018 №150 з військової служби у запас за пунктом "а" частини 6 з урахуванням підпункту "ї" пункту 1 частини 8 цієї статті як військовослужбовця, який в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходить службу за контрактом і строк контракту якого закінчився, вирішено вважати таким, що справи та посаду здав 15.06.2018, з 15.06.2018 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, видати речовий атестат, і направити на військовий облік в розпорядження військового комісара Бердичівського ОМВК Житомирської області (а.с.9).
ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку з 06.09.2001, постійним або службовим житлом не забезпечувався (а.с.9,10).
Відповідно до витягу із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №13 від 24.09.2018, житловою комісією прийнято рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у зв`язку із звільненням у зв`язку із закінченням контракту (а.с.11).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що зазначене рішення є протиправним.
При цьому судом враховано, що за положеннями статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі МакКенн проти Сполученого Королівства від 13 травня 2008 року пункт 50 (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України від 02 грудня 2010 року).
За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п.1 статті 12 Закону України  «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 9 даної статті передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Даний Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п.1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п.30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 17.03.2020 року у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 року у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 року у справі №683/2198/18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 як військовослужбовець має вислугу понад 20 років, з 2001 року перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , не реалізував своє житлове право передбачене ч.1 ст.12 Закону №2011-ХІІ не із своєї вини, звільнений в запас за закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №13 (п.2.2.) від 24.09.2018 про зняття з квартирного обліку та поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку.
Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. 
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. 

Головуючий:                 Судді:

Повний текст постанови складений 19.05.2021 року.