ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/5948/20	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення №34/03.07-р від 09.10.2020 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії за вислугу років; - - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити ОСОБА_1 з 01.07.2020 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у зв`язку із призначенням на вищу посаду та збільшенням розміру складових заробітної плати на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659зп від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р. про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначення/перерахунком пенсії), в розмірі 80% суми місячного заробітку, без обмеження максимального розміру.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до  Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. (далі - Закон № 1789), у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати. У зв`язку із призначенням на вищу посаду та збільшенням розміру складових заробітної плати позивач звернувся до відповідача з питання перерахунку пенсії на підставі довідок Офісу Генерального прокурора. Відповідач протиправно відмовив у перерахунку пенсії. Враховуючи те, що позивач вже є пенсіонером, якому пенсія призначена на підставі ст. 50-1  Закону № 1789, тому до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження її максимального розміру, визначені  ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. (далі - Закон № 1697).
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №34/03.07-р від 09.10.2020 р. щодо відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області  здійснити ОСОБА_1 з 01.08.2020 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у зв`язку із призначенням на вищу посаду та збільшенням розміру складових заробітної плати на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659зп від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р. про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначення/перерахунком пенсії). В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Частково не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини у наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;) починаючи з 01 .08.2020, відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру пенсії за вислугу років, у зв' язку із призначенням на вищу посаду та збільшенням розміру складових заробітної плати виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659зп від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р. про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначення/перерахунком пенсії)». В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 залишити без змін. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачу пенсія нараховується з вересня 2012 року, тобто до 1 січня 2016 року, відтак дія положень вказаного Закону від 24.12.2015 № 911-VIII щодо визначення максимального розміру пенсії до нього не застосовується. Апелянт вказує, що при перерахунку пенсії йому не можуть застосовуватися обмеження у розмірі пенсій головним чином внаслідок положень частини другої розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-У1, пункту 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 24.1 2.2015 № 911-19 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" відповідно до яких обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цими Законами. Крім того, зазначає, що відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо таких аспектів перерахунку як 80% розміру заробітної плати та застосування обмеження максимального розміру пенсії, оскільки вважав, що позивач не має права на перерахунок взагалі. На думку апелянта, відсутність таких заперечень у рішенні відповідача, що оскаржується, не свідчить, що з питань урахування 80% від сум усіх складових заробітку та застосування обмеження максимального розміру відсутній спір. Встановлені судом обставини вказують на те, що сторони мають протилежні позиції, що є очевидним свідченням існування спору щодо цих аспектів перерахунку. Тобто, перерахунок пенсії не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, який було встановлено позивачу при призначенні пенсії та з обмеженням її граничним розміром, змусить позивача повторно звертатись до суду з позовом. Тому, на думку апелянта, позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір. В даному випадку, відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо цих аспектів перерахунку, оскільки вважав, що позивач не має права на перерахунок взагалі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється. 06.03.2014 позивача звільнено з посади прокурора Прокуратури Корабельного району м. Миколаєва у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років. Згідно з наказом Офісу Генерального прокурора від 13.07.2020 № 1731ц позивача 14.07.2020 р. призначено на посаду прокурора відділу забезпечення підтримання публічного обвинувачення управління підтримання публічного обвинувачення в суді Офісу Генерального прокурора. Таким чином, на думку відповідача, право на перерахунок пенсії за вислугу років, що передбачена Законом № 1697 виникне у позивача при звільнені з роботи. Оскільки позивач на момент призначення його на посаду прокурора відділу забезпечення підтримання публічного обвинувачення управління підтримання публічного обвинувачення в суді Офісу Генерального прокурора не працював, а підвищення заробітної плати прокурорським працівникам за період з 04.07.2020 по 02.10.2020 не було, то підстави для перерахунку пенсії — відсутні. Відповідач зазначає, що відповідно до абз. 2 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. При розгляді заяви позивача від 02.10.2020 відповідачем розглядалась заява на предмет наявності права позивача на перерахунок пенсії за довідкою Офісу Генеральної прокуратури від 25.09.2020 р. № 21-1659зп., питання відсоткового значення сум заробітної плати та максимального розміру пенсії відповідачем не досліджувалось, а тому вимога позивача про перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії у розмірі 80% сум заробітної плати є передчасною. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги повністю. 
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював на різних посадах в органах прокуратури з 01.08.1994 р. по 06.03.2014 р., а з 19.09.2012 р. йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 80 % від суми місячного заробітку, на підставі статті 50-1  Закону України «Про прокуратуру», чинної на час призначення пенсії.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії згідно з ч. 20  ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»  та на виконання  рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19), у зв`язку з призначенням на вищу посаду з 14.07.2020 та збільшенням розміру складових заробітної плати, на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659за від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р.
Рішенням від 09.10.2020р. №34/03.07-р позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, з підстав втрати чинності 15.07.2015 Закону України «Про прокуратуру» №1789-12, у відповідності до якого позивачу призначено пенсію, а також з посиланням на положення ч. 20  ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», які визнані такими, що не відповідають  Конституції України, згідно з Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019.
Позивач вважаючи рішення протиправним звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеним та обґрунтованими в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №34/03.07-р від 09.10.2020 р. щодо відмови ОСОБА_1 у здійснені перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області  здійснити ОСОБА_1 з 01.08.2020 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, у зв`язку із призначенням на вищу посаду та збільшенням розміру складових заробітної плати на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659зп від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р. про складові заробітної плати (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед призначення/перерахунком пенсії).
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно зі  статтею 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
На час призначення пенсії ОСОБА_1 особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися  статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ  (до 15 липня 2015 року).
Відповідно до частини першої цієї  статті Закону № 1789-ХІІ  прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно    від    віку.    Пенсія призначається в розмірі    80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати    праці,    на    які    нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення    за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах    пенсія    збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно із частиною дванадцятою вказаної статті  Закону № 1789-ХІІ  обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  вносилися зміни  Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»  (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1  Закону  1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014  року ухвалено Закон № 1697-VІІ.
У первинній редакції частина двадцята  статті 86 Закону № 1697-VІІ  мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первинна редакція частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VІІ  та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята)  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність  Закон № 1789-XII  (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності  Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»  (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту  статті 86 Закону № 1697-VІІ  (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного  Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроєкту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден  закон  не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі  Закону України «Про прокуратуру».
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до численних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до  Закону України «Про прокуратуру»  та ПФУ.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності  Конституції України  (конституційності) положення частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VII  ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
- положення частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята  статті 86 Закону № 1697-VII  підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до  ст. 86 Закону № 1697  на підставі довідок Офісу Генерального прокурора №21-1659зп від 25.09.2020 р. та №21-1659зп від 25.09.2020 р. про складові заробітної плати.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року у зразковій справі № 560/2120/20. Це рішення суду є зразковим для справ, у яких  предметом спору є: вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  або  статті 86 Закону №1697-VII; звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13 грудня 2019 року .
Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивачем є особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до  Закону № 1789-ХІІ  або  Закону № 1697-VII; б) предметом спору є    перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої  статті 86 Закону №1697-VII  після ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019.
Згідно ч. 3  ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
В свою чергу, при розгляді зразкової справи Верховний Суд дійшов висновку, що  ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури.
В свою чергу, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому в перерахунку пенсії з мотивів    відсутності підстав для перерахунку пенсії. 
Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Таким чином, з огляду на те, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик