П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6946/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В. 
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
06 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Полотнянка Ю.П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Герман І.В.,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, 
В С Т А Н О В И В :
19 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.06.2014 по 06.11.2015 в сумі 814,99 грн. та заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 11.09.2018 в сумі 2 667,51 грн., а також витрати на правову допомогу.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року замінено відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області в частині позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.06.2014 по 06.1.2015 на належного відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час в сумі 139,49 грн.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час в сумі 1164,35 грн.
В іншій частині позову - відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 374,40 грн. за рахунок бюджетних асигнування Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 374,40 грн. за рахунок бюджетних асигнування Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій області, подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Так, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що наказом МВС України від 06.04.2016 №260 передбачено, що облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов (яка подається за підписом керівника відповідного підрозділу поліції).
При цьому, в довідках обліку несення поліцейськими служби в нічний час за період з 2015-2018, що подавались до УФЗБО ГУНП у Вінницькій області відсутня інформація про виконання ОСОБА_1 службових обов`язків в нічний час, а тому надбавка за вказаний період не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з чим відсутня бездіяльність ГУНП у Вінницькій області.
Представник відповідача, Головного управління Національної поліції у Вінницької області, просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній.
Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Представник відповідача, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм  матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 27.02.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ на різних посадах (а.с. 15).
Відповідно до обліків у книгах нарядів несення служби у складі слідчо-оперативної групи Вінницького міського відділу, позивач з 01.06.2014 по 06.11.2015 відпрацював 14 добових змін (а.с. 15).
Згідно листа ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області №8 від 13.01.2021 року з 27.02.2014 по 06.11.2015 надбавка за службу в нічний час ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась.
Також, у період з 06.11.2015 по 11.09.2018 позивач проходив службу у Вінницькому відділі поліції ГУНП у Вінницькій області та відповідно до книг нарядів несення служби у складі слідчо-оперативної групи позивач відпрацював 38 добових змін (а.с. 17).
Згідно довідки про види грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2015 по 11.09.2018, надбавка за службу в нічний час йому не нараховувалась та не виплачувалась.
Позивач, вважаючи, що Управлінням Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області не здійснено виплату доплати за службу в нічний час у період проходження служби з 01.06.2014 року по 06.11.2015 року в розмірі 35% посадового окладу та Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області також не проведено виплату доплати за службу в нічний час у період проходження служби з 07.11.2015 року по 11.09.2018 року в розмірі 35% посадового окладу, звернувся з адміністративним позовом до суду.
За результатами розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. 
Щодо вимоги позивача про стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області доплати за службу в нічний час у період проходження служби в розмірі 35% посадового окладу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки у період  з 01.04.2014 по 06.11.2015 року позивач проходив службу у складі слідчо-оперативній групі, яка згідно п.6.12 Інструкції №940 чергує цілодобово, останнім відпрацьовано 14 добових змін, за які належить стягнути з УМВС України у Вінницькій області заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час.
При цьому, з метою визначення норми годин робочого часу за кожний місяць судом застосовано інформацію, визначену Міністерством праці та соціальної політики України за спірний період та наведено відповідні розрахунки, згідно яких заборгованість УМВС України у Вінницькій області перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час склала 139,49 грн.
Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з  Управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області на користь позивача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період 01.06.2014 року по 06.11.2015 року у сумі 139,49 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 11.09.2018 року, суд першої інстанції вказав, що у спірний період позивач проходив службу у складі слідчо-оперативній групі, яка згідно п.6.12 Інструкції №940 чергує цілодобово, у зв`язку з чим на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що позивачем відпрацьовано 38 добових змін, за які з ГУНП у Вінницькій області необхідно стягнути заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час.
При цьому, з метою визначення норми годин робочого часу за кожний місяць судом першої інстанції застосовано інформацію, яка визначена Міністерством праці та соціальної політики України за спірний період та наведено відповідні розрахунки, згідно яких заборгованість ГУНП у Вінницькій області  перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час склала 1164,35 грн.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не здійснювалась позивачу доплата за службу в нічний час, а відтак позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з грудня 2016 по липень 2018 року в сумі 1164,35 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення судових втрат, суд першої інстанції зазначив, що виходячи з предмету спору в даній адміністративній справі, позивач  звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Щодо стягнення на користь позивача витрат понесених на правову допомогу адвоката, суд першої інстанції вказав, що з врахуванням наданих доказів щодо понесених витрат на правову допомогу, а також висновків,  викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, наявні підстави для стягнення на користь позивача витрати в сумі 2000 грн. 
Водночас, судом також враховано, що згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., розподілено судом першої інстанції пропорційно задоволених вимог між відповідачами солідарно в розмірі 748,80 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що в прохальній частині апеляційної скарги апелянт, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, просить суд скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що фактично апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову щодо стягнення з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час в сумі 1164,35 грн.
Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в частині доводів апеляційної скарги Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон №580-VIII).
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" ( далі - Постанова № 988) визначено, що Національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України інших джерел, не заборонених законом, а також забезпечує ефективне і цільове їх використання.
Пункту 1 Постанови № 988 визначено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
При цьому, підпунктом 3 п. 5 Постанови № 988 визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.
Відповідно до ст. 94 Закону 580-VIII та Постанови № 988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських був затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016  №260 (далі - Порядок №260).
Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.
Відповідно до п. 11 Розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. 
Годинна ставка  обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.
Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.
Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.
Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.
Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.
Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Матеріалами справи встановлено, що з 07.11.2015 по 11.09.2018 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області.
При цьому, позивач вказує, що за вказаний період ним відпрацьовано 87 добових змін.
Однак, довідки обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час за період з 07.11.2015 до 11.09.2018 за формою, визначеною у додатку 1 Порядку № 260, у відповідача відсутні та доплата за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків не здійснювалась.
Згідно листа ГУНП у Вінницькій області №К-15зі/200/01-20р від 27.05.2020 ОСОБА_1 у добових змінах ГУНП у Вінницькій області з 07.11.2015 до 11.09.2018  чергував 38 діб, а саме в 2016 році 1 доба (26.12.2016), в 2017 році - 26 діб (04.01.2017, 09.01.2017, 11.02.2017, 27.02.2017, 08.03.2017, 19.03.2017, 02.04.2017, 10.04.2017, 09.05.2017, 15.05.2017, 30.05.2017, 05.06.2017, 12.06.2017, 05.07.2017, 15.07.2017, 02.08.2017, 09.08.2017, 10.09.2017, 19.09.2017, 04.10.2017, 20.10.2017, 15.11.2017, 26.11.2017, 09.12.2017, 14.12.2017, 19.12.2017), в 2018 році - 11 діб (15.01.2018, 23.01.2018, 02.02.2018, 15.02.2018, 31.03.2018, 06.04.2018, 07.05.2018, 13.05.2018, 08.06.2018, 10.07.2018. 31.07.2018).
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки у період з 06.11.2015 року по 11.09.2018 року позивач проходив службу у складі слідчо-оперативної групи та відпрацював 38 добових змін, що підтверджується матеріалами справи, вимога позивача про стягнення з ГУНП у Вінницькій області заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час є правомірною та підлягає частковому задоволенню.
Пунктом 11 Розділу ІІ Порядку №26 визначено порядок розрахунку поліцейським доплати за службу в нічний час  та зазначено, що вказана доплата виплачується у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. 
При цьому, годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо застосування визначеної Міністерством праці та соціальної політики норми годин робочого часу за кожний місяць за період з 07.11.2015 до 11.09.2018.
При цьому, розрахунок доплати за службу в нічний час за період з грудня 2016 по липень 2018 року склав 1164,35 грн.:
- грудень 2016 року (2400/176 х 6 х 35%) = 28,63 грн.;
- січень 2017 року (2400/159 х 12 х 35%) = 63,39 грн.;
- лютий 2017 року (2400/160 х 12 х 35%) = 63 грн.;
- березень 2017 року (2400/175 х 12 х 35%) = 57,6 грн.;
- квітень 2017 року (2400/152 х 12 х 35%) = 66,31 грн.;
- травень 2017 року (2400/159 х 18 х 35%) = 95,09 грн.;
- червень 2017 року (2400/159 х 12 х 35%) = 63,39 грн.;
- липень 2017 року (2400/168 х 12 х 35%) = 60 грн.;
- серпень 2017 року (2400/175 х 12 х 35%) = 57,6 грн.;
- вересень 2017 року (2400/168 х 12 х 35%) = 60 грн.;
- жовтень 2017 року (2400/167 х 12 х 35%) = 60,35 грн.;
- листопад 2017 року (2400/176 х 12 х 35%) = 57,27 грн.;
- грудень 2017 року (2400/160 х 18 х 35%) = 94,5 грн.;
- січень 2018 року (2400/168 х 12 х 35%) = 60 грн.;
- лютий 2018 року (2400/160 х 12 х 35%) = 63 грн.;
- березень 2018 року (2400/167 х 6 х 35%) = 30,18 грн.;
- квітень 2018 року (2400/159 х 6 х 35%) = 31,69 грн.;
- травень 2018 року (2400/159 х 12 х 35%) = 63,39 грн.;
- червень 2018 року (2400/159 х 6 х 35%) = 31,69 грн.;
- липень 2018 року (2400/176 х 12 х 35%) = 57,27 грн.;
Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту апеляційної скарги не вбачається будь-яких заперечень проти правильності обрахунку кількості годин за роботу в нічний час та відповідних нарахувань доплати за роботу в нічний час.
При цьому, єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт вказує відсутність довідок обліку несення поліцейським служби в нічний час за підписом керівника відповідного підрозділу поліції
Однак, колегія суддів критично оцінює вказані доводи апелянта, оскільки матеріалами справи підтверджується факт несення позивачем служби в нічний час, тоді як обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час встановлений пп. 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області, всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 не здійснено доплату ОСОБА_1 за службу в нічний час  за період з 07.11.2015 по 31.12.2019.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі № 2140/1763/18.
Відповідно до п. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 374,40 грн. за рахунок бюджетних асигнування Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів апелянта щодо помилковості рішення суду першої інстанції в цій частині. 
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений  ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі  07 квітня 2021 року.

Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Полотнянко Ю.П.