ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року          м.Дніпро                                 Справа №  17/5005/17074/2011

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:    Антонік С.Г. (доповідач), 
суддів:  Березкіної О.В., Іванова О.Г.,
при секретарі судового засідання Мацекос І.М. 

розглянувши матеріали апеляційних скарг  Криворізької міської ради, Прокуратури Дніпропетровської області та Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича  на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області  від 10.02.2021, суддя Новікова Р.Г., повний текст складено 22.02.2021,  у справі №17/5005/17074/2011

за позовом  Прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до  Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про  стягнення суми боргу з орендної плати у розмірі 80052грн.53коп. та пені у розмірі 1729грн.73коп.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича з позовом про стягнення суми заборгованості з орендної плати (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) у розмірі 80052грн.53коп. та пені у розмірі 1729грн.73коп.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021  у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі №2а423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012, рішення Криворізької міської ради "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" №3884 від 14.05.2010 було визнане нечинним. Отже, покладення на відповідача обов`язку виконувати положення визнаного нечинним рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 означало б виправлення помилок Криворізької міської ради, допущених при прийнятті таких рішень, за рахунок відповідача, що не відповідає принципу належного урядування. 
Не погодившись з рішенням суду, Криворізька міська рада, посилаючись на неправильне застосування господарським судом норм матеріального права,  звернулася з апеляційною скаргою.
Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884, на підставі якого здійснено розрахунок заборгованості Штефану В.О. визнано нечинним лише з 01.11.2011, водночас, відповідачем порушено умови договору оренди земельної ділянки та не сплачено орендну плату з 01.06.2010р. по 30.06.2011р.;
- ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013р. у справі №2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2013р. та постановою Верховного Суду від 15.03.2018р. у справі №904/6928/17 визначено, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 діяло до початку бюджетного періоду 2014 року, тобто - до 01.01.2014р.;
- враховуючи правомірність дїі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 у період з 02.06.2010р. по 30.06.2011р., обгрунтованим є виникнення обов`язку у відповідача зі сплати орендної плати за період з 01.06.2010р. по 30.06.2011р.;
- судом першої інстанції безпідставно обгрунтовано рішення ст.265 Кодексу Адміністративного судочинства в редакції від 15.12.2017р., яка не діяла на момент звернення прокурора з даним позовом щодо наслідків визнання нормативно-правового акту нечинним, та не застосовано норми ст.75 Господарського процесуального кодексу України в частині преюдиціальності фактів, установлених  судовими рішеннями у справах №2а-423/10/0408, 904/6928/17, 904/9718/13, 13/5005/17189/2011;
- необгрунтовааним є висновок суду першої інстанції про неналежність визначення розміру орендної плати на підставі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.02.2011 №27-р2, між тим, ця довідка неодноразово досліджувалася адміністративними судами у преюдиційних справах;
- господарський суд безпідставно послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.04.2020р.  у справі №904/164/19.
Просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021р. у справі №17/5005/17074/2011 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 року відкрите апеляційне провадження у справі №17/5005/17074/2011 . Розгляд справи призначено у судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу Криворізької міської ради залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.
Крім того, з апеляційною скаргою звернулася Дніпропетровська обласна прокуратура.
Доводи апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі Криворізької міської ради.
Просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 року у справі №17/5005/17074/2011  скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2021 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури  на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області  від 10.02.2021 у справі №17/5005/17074/2011  та приєднано до апеляційної скарги Криворізької міської ради для розгляду в одному апеляційному провадженні.
          Також з апеляційною скаргою звернувся відповідач - ФОП Штефан В.О., в якій просить змінити  (доповнити) мотивувальну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2021 року у даній справі, виклавши його мотивувальну частину у новій редакції, з урахуванням апеляційної скарги та позиції відповідача у цілому по справі.
Апеляційна скарга ФОП Штефана В.О. обгрунтована тим, що враховуючи скасування у судовому порядку рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. та ненадання позивачем до суду витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (замість витягу 216 від 12.03.2010р.), який підтверджує збільшення вартості спірної земельної ділянки - ці довідки відповідача також мали бути покладеними в основу судового рішення, як додаткова підстава для відмови у стягненні заборгованості з орендної плати за землю.
Відповідач зазначає, що 21.03.2016р. ним було отримано відповідь від Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області №Ш-34/0-32/6-16 від 22.02.2016р., в якому вказано, що станом на дату відповіді витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не складався і не видавався.
Даний факт вказує на те, що не існує документу, передбаченого законом, на підставі якого мала б складатися довідка, видана Управлінням.
Враховуючи вищевказаний лист, позивачем та прокурором не надано належних і допустимих доказів про збільшення вартості земельної ділянки, з урахуванням чого змінився розмір орендної плати.
Також просить зупинити провадження у даній справі до закінчення розгляду пов`язаної адміністративної справи №212/2276/16-а та до вирішення пов`язаної справи №904/4013/20, що перебуває на розгляді господарського суду Дніпропетровської області.
Відповідач вказує, що під час вирішення справи судом першої інстанції було безпідставно поновлено провадження у даній справі, оскільки провадження в адміністративній справі №212/2276/16-а за позовом третьої особи, яка заявляє, самостійні вимоги на предмет спору - ФОП Климович Олена Борисівна до Криворізької міської ради, за участі позивача ФОП Штефана В.О.  та за участі третіх осіб, які ре заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької міської рад и, Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Державного підприємства «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя» про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Кривого Рогу» від 14.05.2010 №3884 з моменту його прийняття закрито лише щодо позовних вимог ФОП Штефана В.О., натомість, провадження за позовом інших учасників справи залишається відкритим. Між тим, обставини, які будуть встановленні у вищевказаній справі мають значення для вирішення справи №17/5005/17074/2011, оскільки впливають на оцінку доказів , а саме: щодо розміру заборгованості і ці питання можуть бути вирішенні лише в рамках адміністративного провадження.
Також, у провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/4013/20 за позовом ФОП Штефана В.О. до Криворізької міської ради про тлумачення судом умов спірного договору оренди земельної ділянки та визнання частини пункту 12 спірного договору недійсним. Результат розгляду справи №904/4013/20 має істотне значення для вирішення даної справи, оскільки впливає на розмір орендної плати, порядку зміни розміру орендної плати та, як наслідок, правомірності нарахування Криворізькою міською радою заборгованості з орендної плати.
          Ухвалою від 21.04.2021 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича  на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області  від 10.02.2021 у справі №17/5005/17074/2011  та приєднано до апеляційної скарги Криворізької міської ради та Дніпропетровської обласної прокуратури для розгляду в одному апеляційному провадженні.
Згідно   ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
                  Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
            Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, в межах доводів і вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не  підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
          Як встановлено господарським судом та  вбачається з матеріалів справи, між Криворізькою міською радою (орендодавцем) та фізичною особою - підприємцем Штефаном Владиславом Олександровичем (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки №141 від 29.12.2007, зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" із внесенням запису до Державного реєстру земель №040810800141 від 05.03.2008 (далі - договір від 29.12.2007).
          Згідно з пунктом 45 договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, вищезгаданий договір оренди земельної ділянки набув чинності 05.03.2008.
Додатковою угодою від 20.04.2010 до договору, зареєстрованою у Криворізькому міському відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" із внесенням запису до Державного реєстру земель №041010800395 від 14.05.2010 (далі - додаткова угода від 20.04.2010), були внесені зміни до розділів договору "предмет договору", "об`єкт оренди", "строк дії договору", "орендна плата", "умови використання земельної ділянки", "обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки", "інші права та обов`язки сторін", "зміна умов договору і припинення його дії".
          Відповідно до пунктів 1-3 договору від 29.12.2007 (в редакції додаткової угоди від 20.04.2010) орендодавець на підставі рішення міської ради №2026 від 28.11.2007 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,2912га, кадастровий номер 1211000000:06:134:0057, розташовану за адресою вул. Качалова у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, для розміщення автостоянки.
          Згідно з пунктом 15 договору від 29.12.2007 (в редакції додаткової угоди від 20.04.2010) земельна ділянка житлової та громадської забудови передається в оренду для розміщення автостоянки.
          Додатковою угодою від 20.04.2010 розділ "об`єкт оренди" договору від 29.12.2007 був доповнений новим пунктом про знаходження на земельній ділянці тимчасової споруди автостоянки та інженерних мереж.
          Відповідно до пункту 17 договору від 29.12.2007 передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п`ятиденний термін після державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі.
          В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі земельної ділянки, підписаний сторонами, про передачу робочою комісією міської ради та приймання орендарем земельної ділянки площею 0,2912га в оренду.
          Пунктом 5 договору від 29.12.2007 визначено, що договір укладений на два роки. Після закінчення строку договору орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення.
          Додатковою угодою від 20.04.2007, на підставі рішення міської ради №3714 від 27.01.2010, були внесені зміни до пункту 5 договору від 29.12.2007 та продовжений термін дії договору на три роки на тих самих умовах.
          Відповідно до пунктів 6, 8, 9 договору від 29.12.2007 (в редакції додаткової угоди від 20.04.2010) річна орендна плата вноситься орендарем виключно в грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється  Законом України "Про плату за землю"  на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.
          Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.
          Річна орендна плата за користування земельною ділянкою за період з дати закінчення договору оренди і до укладання додаткової угоди від 20.04.2010 провадиться орендарем на умовах договору оренди та відповідно до  Закону України "Про оренду землі"  (із змінами та доповненнями).
          Строки платежу не є сталими і можуть змінюватись відповідно до  Закону України "Про Державний бюджет України"  на поточний рік.
          Згідно з пунктами 10-11 договору від 29.12.2007 розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог чинного законодавства. Орендар зобов`язується самостійно щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.
          Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до договору.
          Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженою Кабінетом Міністрів формою, що заповнюється під час укладання або зміни умов договору чи продовження його дії.
          Пунктом 12 договору від 29.12.2007 передбачено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі:
          - зміни умов господарювання, передбачених договором (включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки);
          - зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної плати за землю, базової вартості 1кв.м земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;
          - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами;
          - в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.
          Згідно з пунктом 13 договору від 29.12.2007 у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу з орендної плати за земельну ділянку (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120відсотків річних облікової ставки Національного Банку України, діючої на момент виникнення такого боргу з орендної плати або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.
          Згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №216 від 12.03.2010, наявним в матеріалах справи,  нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки дорівнювала 423637грн.76коп.
          За інформацією наведеною в листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2018, на сайті Держгеокадастру за адресою: https://land.gov.ua/info/derzhheokadastr-povidomliaie-pro-znachennia-koefitsiientu - indeksatsii - normatyvnoi - hroshovoi - otsinky-zemel-za-2017-rik/, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель в 2010році становив 1,0, у 2011році - 1,0.
          Розраховану на підставі нормативної грошової оцінки в розмірі 423637грн.76коп. із врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель орендну плату орендар сплачував в повному обсязі протягом спірного періоду. Вказана обставина не заперечується  прокурором та позивачем.
           14.05.2010р. Криворізькою міською радою прийнято рішення №3884  "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" .
          Управлінням Держкомзему в м. Кривий Ріг на підставі цього рішення було виготовлено довідку  №27-р2 від 07.02.2011  про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки в розмірі 2901895грн.36коп. 
          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі №2а423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012, рішення Криворізької міської ради "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" №3884 від 14.05.2010 було визнане нечинним.
          Стверджуючи про неналежне виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати в належному розмірі протягом червня 2010 - червня 2011 та існування суми боргу в розмірі 80052грн.53коп., прокурор звернувся з позовом до суду.
          Також на підставі  пункту 13 договору від 29.12.2007 за порушення строків сплати орендної плати прокурор заявив до стягнення пеню в розмірі 1729грн.73коп. за загальний період з 01.03.2011 до 31.01.2012.
          Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
            Згідно з статтею  206 Земельного кодексу України   використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
          Вказане кореспондується з положеннями частини 1  статті 96 Земельного кодексу України  та  розділом 13 Податкового кодексу України, відповідно до яких, землекористувач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату за користування земельними ділянками, у розмірі, визначеному законодавцем.
          Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до  Податкового кодексу України).
          Частинами 1-3  статті 11 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; суд розглядає справи відповідно до  Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші (крім  Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені  Конституцією  та законами України.
          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року у справі, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 року, рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 визнано нечинним. У мотивувальній частині вказаного рішення Вищого адміністративного суду України зазначено, що існування оспорюваного акта нормативно-правового характеру потягло настання певних юридичних наслідків для невизначеного кола осіб, тому його дія може бути припинена тільки на майбутнє, тобто з часу набрання законної сили рішенням суду.
          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року у справі №  2а-423/10/0408  роз`яснено зміст постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2011 року та зауважено, що дія рішення Криворізької міськради № 3884 від 14.05.2010 може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року. При цьому суд дійшов висновку, що одночасно з втратою дії рішенням міської ради № 3884 від 14.05.2010 мало б відновити свою дію рішення міської ради від 22.12.2004 №2494. Разом з тим, відповідно до ст.18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Отже, для визначення ставок земельного податку та орендної плати не можуть бути використані дані грошової оцінки земель міста Кривого Рогу станом на 01.01.2004, які затверджені рішенням міської ради від 22.12.2004 № 2494, оскільки сплив встановлений законом термін їх застосування. Крім того, судом зазначено, що відповідно до п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Отже, застосування протягом бюджетного періоду 2013 року будь-яких ставок податку за землю або орендної плати, визначених інакше, ніж рішенням Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 є неможливим без порушення норм Податкового кодексу України.
          Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року у справі №  2а-423/10/0408  також роз`яснено постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2011 року та зазначено, що з огляду на те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року виконання постанови суду апеляційної інстанції було зупинено до закінчення касаційного провадження, що рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 № 2494 поновило свою дію 01.11.2011 та діяло до 26.02.2013. Рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 поновило свою дію з 26.02.2013 та діяло по 01.01.2014.
          У постанові Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.04.2020 у справі №  904/164/19,  яка ухвалена в аналогічних правовідносинах, міститься такий висновок про застосування норм права:
          «До суб`єкта господарювання не може застосовуватися нормативно-правовий акт, який на момент його застосування визнано судом протиправним, оскільки це суперечитиме вимогам частин 1-3 статті 11 ГПК України, не відповідатиме статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, дотримання якої є однією з обов`язкових умов допустимого втручання у право на мирне володіння майном, а також становитиме порушення принципу належного урядування.
          Вимоги про сплату коштів на підставі таких актів не відповідають критерію добросовісності та не підлягають задоволенню виходячи зі змісту частини третьої статті 13 ЦК України та частини третьої статті 16 ЦК України.»
          Крім того, у вищевказаній постанові Верховного Суду зазначене наступне: «Покладення на суб`єктів господарювання обов`язку виконати рішення місцевої ради не відповідатиме вимогам статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі рішення не відповідають вимозі законності (що встановлено судовими рішеннями), дотримання якої є однією з обов`язкових умов допустимого втручання у право на мирне володіння майном. Покладення на відповідача обов`язку виконувати положення рішень місцевої ради, визнаних нечинними, означало б виправлення помилок місцевої ради, допущених при прийнятті таких рішень, за рахунок відповідача, що не відповідає принципу належного урядування. Вимоги про сплату коштів на підставі цих рішень, прийнятих позивачем поза межами повноважень та з порушеннями закону, не відповідають критерію добросовісності та не підлягають задоволенню виходячи зі змісту частини третьої  статті 13 ЦК України, відповідно до якої не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, та виходячи зі змісту частини третьої  статті 16 ЦК України, відповідно до якої суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої  статті 13 цього Кодексу»»  (п.п. 62, 63, 64 постанови).
          У даному конкретному випадку,   на підставі визнаного судом нечинним рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010 між позивачем та відповідачем не могли виникнути і не виникли правовідносини щодо зміни розміру орендної плати, нечинне рішення не підлягає застосуванню при визначенні розміру орендної плати за період з 01.06.2010р. по 30.06.2011р
          Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора про стягнення заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 80052грн.53коп. є необгрунтованими та правильно не задоволені судом.
          За відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, суд правильно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 1729грн.73коп., оскільки ці вимоги є похідними від основного зобов`язання, тому в цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області у даній справі слід залишити без змін.
          Вказане вище спростовує доводи апеляційних скарг Криворізької міської ради, Прокуратури Дніпропетровської області про те, що враховуючи правомірність дїі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010р. №3884 у період з 02.06.2010р. по 30.06.2011р., обгрунтовпним є виникнення обов`язку у відповідача зі сплати орендної плати за період з 01.06.2010р. по 30.06.2011р
          Також не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги ФОП           Штефана В.О. стосовно того, що враховуючи скасування у судовому порядку рішення Криворізької міської ради №3884 від 14.05.2010р. та ненадання позивачем до суду витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (замість витягу 216 від 12.03.2010р.), який підтверджує збільшення вартості спірної земельної ділянки - ці довідки відповідача також мали бути покладеними в основу судового рішення, як додаткова підстава для відмови у стягненні заборгованості з орендної плати за землю.
          Відповідно до ч.5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Водночас, господарським судом під час розгляду справи не розглядалося питання ненадання позивачем до суду витягу з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (замість витягу 216 від 12.03.2010р.), який підтверджує збільшення вартості спірної земельної ділянки, а тому вказана обставина не може бути підставою для доповнення мотивувальної частини рішення суду. 
Крім того, колегія суддів зазначає, що в даному випадку для вирішення спору не має значення яку назву має документ - витяг чи довідка з технічної документації, оскільки сама технічна документація не може прийматися до уваги у зв?язку з визнанням нечинним  рішення міської ради яким вона була затверджена.
          При цьому, апеляційним судом не встановлено порушення господарським судом норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.
          Що стосується клопотань відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили в адміністративній справі №212/2276/16-а та у господарський справі №904/4013/20, то слід зазначити наступне.
          Відповідно до п.5 ч.1  ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі;  суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
          Між тим,   сама по собі взаємопов`язаність  справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішень в адміністративній справі №212/2276/16-а та у господарський справі №904/4013/20, оскільки справа містить достатньо матеріалів для її розгляду по суті, а тому обставини розгляду справ №212/2276/16-а та №904/4013/20 не є об`єктивною неможливістю розгляду справи № 17/5005/17074/2011.
          У зв`язку з чим, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі.
          Апеляційний суд також відзначає, що прийняття судами рішення у справі про визнання протиправним та нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження технічної документації з нормативної оцінки земель міста Кривого Рогу» від 14.05.2010 №3884 з моменту його прийняття та  рішення у справі про тлумачення судом умов договору оренди земельної ділянки від 29.12.2007 № 141 та визнання частини пункту 12 спірного договору недійсним може бути підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.
В задоволенні клопотання ФОП Штефана В.О. про залишення позову без розгляду слід відмовити з наступних підстав.
Прокурор за даним позовом звернувся до суду  13.12.2011р.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.121 Конституції України, в редакції на час звернення, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в судах у випадах, визначених законом. Аналогічна норма відображена і в ст.5 Закону України «Про прокуратуру» (тут і далі в редакції на час подання позову).
Згідно з   п.6 ч.2 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру», при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.  
Відповідно до ст.361 даного Закону, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. 
Підставою представництва у суді інтересів … держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. 
Формами представництва є: звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб; участь у розгляді судами справ; внесення апеляційної, касаційної скарги на судові рішення або заяви про їх перегляд за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення. 
Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. 
У рішенні  Конституційного  Суду  України  від  8  квітня  1999  року  справа № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) суд зазначив, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України  повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії  з метою захисту інтересів держави. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися  порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві  необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, і ця заява є підставою для порушення справи в суді.
Звертаючись з позовом до суду прокурор визначив підстави позову - заборгованість з орендної плати; порушення інтересів держави - порушення встановленого порядку набуття прав на землю, майнових інтересів міської ради - ненадходження коштів до місцевого бюджету, орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Криворізька міська рада.
Посилання ФОП Штефана В.О. на Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. не приймається до уваги, оскільки даний Закон набрав чинності 15.07.2015р. і відповідно до  п.2 ч.3 Розділу ХІІ Прикінцеві положення даного Закону, втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 1991 року з наступними змінами.
А відповідно до ст.58 Конституції України, закони не мають зворотної дії в часі. Отже новий Закон «Про прокуратуру» може застосовуватися лише з 15.07.2015р.
Не приймається до уваги і посилання ФОП Штефана В.О. на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18, оскільки у даній справі надавалася оцінка діям прокурора відповідно до вимог Закону України « Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014р. 
          З урахуванням наведеного апеляційні скарги не підлягають задоволенню. Рішення суду слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  269,  270,  271,  275,  276,  282 - 284    Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Криворізької міської ради, Прокуратури Дніпропетровської області та Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 10.02.2021 у справі №17/5005/17074/2011 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено     09.06.2021р.
Головуючий суддя                                                                                                                                          С.Г. Антонік
Суддя                                                                                                                                                                                        О.В. Березкіна
Суддя                                                                                                                                                                                        О.Г. Іванов