УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 337/4876/19
провадження № 51 - 1903 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від                   27 січня 2021 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року ОСОБА_5 раніше судимого 28 жовтня 2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185 ,ч. 2 ст. 186 КК до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, засуджено: за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 до покарання у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 189 КК до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань з вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року, призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 345 КК до покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком засудженоно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК, рішення щодо якого не оскаржуються. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 січня 2021 року  апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 залишено без задоволення, а  вказаний вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4  порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4  на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого                          (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі не зазначено, яких конкретно порушень процесуального закону допущено судом апеляційної інстанції, як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість ухвали, та чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни в частині призначення покарання касаційним судом згаданого судового рішення відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 370, 404, 412,                   413, 419 цього Кодексу.При цьому, ОСОБА_4 не навів доводів на обґрунтування явної несправедливості призначеного покарання його підзахисному, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даними про його особу внаслідок суворості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим                     ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4  без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                                   ОСОБА_3