Справа № 308/1038/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        12 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г. 
з участю секретаря судового засідання: Терпай С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про вжиття заходів забезпечення позову, постановлену 03 вересня 2020 року, головуючим суддею Івановим А.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Червена Ружа» до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування запису про державну реєстрацію права власності, - 

встановив:

У лютому 2020 року ТОВ «Червена Ружа» звернулося у суд з позовом до  ОСОБА_2  про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

У вересні 2020 року ТОВ «Червена Ружа» подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на приміщення першого поверху позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПнНМ 1390664821101), шляхом обмеження права розпорядження таким майном; заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного об`єкта нерухомості.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2020 заяву про забезпечення позову задоволено частково.
Накладено арешт на приміщення першого поверху позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПнНМ 1390664821101, шляхом обмеження права розпорядження таким. В іншій частини заяви відмовлено.

Заперечуючи висновки суду наведені в ухвалі, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити в забезпеченні позову. Посилається на те, що 23.01.2020 за договором купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_2 , вказаний об`єкт нерухомого майна відчужено йому і такий об`єкт належить йому на праві власності. Зазначає, що позивачем до нього не заявлено жодних позовних вимог, його не залучено до участі в розгляді справи, а також позивачем не оспорюється його право власності на приміщення на які накладено арешт. З огляду на наведене вважає, що накладення арешту на належне йому майно порушує його право власності. Крім того, судом необґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зазначає, що жодних дій щодо відчуження приміщення, на яке накладено арешт, не має на меті вчиняти.

ТОВ «Червена Ружа» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційної інстанції відхилити вимоги скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з огляду на наступні мотиви.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.п.1, 2 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно відповідача та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер. 

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 розпорядилась своєю власністю шляхом укладення 23.01.2020 договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 . Право власності на вище вказаний об`єкт нерухомого майна, згідно з інформації з ДРРПнНМ від 31.08.2020, зареєстроване за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2020.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не був залучений до участі в розгляді справи як співвідповідач, свідчить безпосередньо як зміст апеляційної скарги в якому йдеться про те, що про накладення арешту на його майно дізнався лише 05.10.2020 від ОСОБА_2 . Так і описова частина оскаржуваної ухвали суду від 03.09.2020 в якій не зазначено, що ОСОБА_1 є співвідповідачем у даній справі. 

У відзиві ОСОБА_2 від 01.09.2020 на позов ТОВ «Червена Ружа» зазначено, що вона розпорядилась своєю власністю, уклавши з ОСОБА_1 23.01.2020 договір купівлі-продажу спірного майна.

Та тільки ухвала суду від 01.02.2021 про закриття підготовчого провадження містить посилання вже і на вимоги до ОСОБА_1 , зокрема про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.01.2020.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, а саме, накладенням арешту на приміщення першого поверху позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПнНМ 1390664821101, шляхом обмеження права розпорядження таким, суд першої інстанції не зазначив стосовно кого стосується таке обмеження в контексті того, що ОСОБА_2 вже не являлась власником даного майна на момент вирішення заяви про забезпечення позову.

Та разом з цим, колегія суддів враховує ту обставину, що предметом спору є розірвання договору купівлі-продажу від 19.04.2018 та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.01.2020 на підставі яких було набуто ОСОБА_2 і ОСОБА_1 приміщення першого поверху, позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПнНМ 1390664821101. А звідси, обраний позивачем такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти реєстраційні дії пов`язані зі спірним приміщення загальною площею 51,8 кв.м., яке стосується ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , є співмірним із заявленими вимогами. А тому, доводи апелянта щодо необґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову є безпідставними.

Зазначений вид забезпечення позову на думку колегії суду буде сприяти виконанню майбутнього рішення суду, і в той же час право володіння та користування спірним приміщенням, що розташоване на першому поверсі позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м., ОСОБА_1 не буде обмежено.

Крім того, заходи забезпечення позову завжди певним чином обмежують правомочності власника цього майна. Разом з тим, вжиття таких заходів забезпечення позову завжди переслідує вагомий суспільний інтерес, а саме забезпечення можливості у майбутньому виконання судового рішення. Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, за наявності для цього підстав, загалом не порушує право особи на вільне володіння майном.

А звідси, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що внаслідок забезпечення позову порушуються його права власності.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів вважає, що хоч суд першої інстанції і задовольнив частково заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно яке ОСОБА_2  не належить то така вимога задоволена в порушення вимог норм процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали суду. Та оскільки на час апеляційного розгляду  ОСОБА_1 уже являється співвідповідачем у справі, а предмет позову стосується зокрема й визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.01.2020 спірного приміщення загальною площею 51,8 кв.м., то наявні підстави для ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії пов`язані зі спірним приміщення. Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 03 вересня 2020 року про вжиття заходів забезпечення позову, скасувати, а заяву про забезпечення позову, задовольнити частково.

Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо приміщення першого поверху, позиція 8 в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРПнНМ 1390664821101.

У решті вимог заяви, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 19 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: