Справа № 746/101/21 	Головуючий у 1 інстанції Цигура Н.А. 	
Провадження № 33/4823/238/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах         ОСОБА_1 на постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня  2021 року, 
                                      В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами на 1 рік.  
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.
Як встановив суд, ОСОБА_1 05 березня 2021 року о 06 год. 48 хв. на автодорозі Н-07 Київ-Суми-Юнаківка, 156 км+100 км, керував трактором Challenger MT 685D, днз. НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння, про що засвідчують покази газоаналізатора Алкофор 505, прилад №10717- 0,469% проміле. Здійснювалася відеофіксація на службову відеокамеру ДМТ №001901. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою суду стороною захисту було подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною виходячи з того, що 01.07.2020 року набрали чинності положення Закону України №2617-VIII (від 22.11.2018 ) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон 2617- VIII), відповідно до якого ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції, якою виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Натомість, звертає увагу суду на те, що п. 171 розділу 2 Закону  №2617-VIII до Кримінального кодексу України (далі КК України), внесені відповідні зміни, зі змісту яких випливає, що вказаний нормативний акт доповнено статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують  увагу та швидкість реакції. 03.07.2020 року набув чинності Закон України №720-ІХ від 17.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з приписами якого виключено п.п. 2-4, 7 п. 1 розділу І Закону №2617-VIII. Опубліковано було в офіційних друкованих виданнях «Голос України» 03.07.2020 за №110, та «Офіційний вісник України» від 17.07.2020 року №55.
Вказує, що вищевказаний нормативний акт набув чинності не 01.07.2020  року, а 03.07.2020 року, оскільки відповідно до ст. 94 Конституції України закон набирає чинності з дня офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Виходячи з наведеного вище вважає, що оскільки на момент складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була чинною норма ст. 286-1 КК України, то він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В іншій частині постанова суду першої інстанції не оскаржується. 

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою. 
Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_1   та його захисник-адвокат Кузьмін Є.О. в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки суду, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються доказами, яким він надав належну юридичну оцінку та на підставі їх аналізу дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130  КУпАП.
Як вбачається з поданої апеляційної скарги, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.
Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту  з приводу закриття провадження відносно ОСОБА_1 в зв`язку з скасуванням акту, який на момент вчинення досліджуваного адміністративного правопорушення, втратив чинність, то суд апеляційної інстанції приходить  до наступних висновків. 
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 КК України, тобто відповідальність за вказане порушення посилена.
Разом із тим, до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» нормативно-правовий акт Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема фактично виключено ст.286-1 КК України.
Кваліфікацію за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції -  повернуто редакцію ст.130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.
Таким чином, вбачається, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення – 05 березня 2021 року, та винесення постанови місцевим судом – 07 квітня 2021 року, ч.1 ст.130 КУпАП діяла в редакції, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кузьміна Є.О. – залишити без задоволення, а постанову Срібнянського районного суду Чернігівської області від 07 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  -  без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	М. М. Оседач