Номер провадження: 33/813/401/21
Номер справи місцевого суду: 521/20854/20 
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А. 
Доповідач Котелевський Р. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий – суддя Котелевський Р.І.,
за участю: секретаря судового засідання: Альбрехта І.С., особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, -

встановив:

постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, та стягнуто судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Постановою судді районного суду ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він, 17.10.2020 року, керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , ставши учасником ДТП у м. Дніпро по вул. Кам`янській, 40, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Не погоджуючись з рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Апелянт зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, постанова є незаконною та необґрунтованою. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що місце ДТП він не залишав, знаходився там до приїзду представників правоохоронних органів, якими були зафіксовані всі обставини ДТП. При цьому апелянт зазначає, що дані про державний реєстраційний номер транспортного засобу, на якому приїхали працівники поліції, та особистий номер жетону одного з поліцейських, який прибув на місце ДТП, здійснював оформлення відповідних документів та з дозволу якого він залишив місце ДТП, він вказував працівникам поліції, які відбирали у нього пояснення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в УПП в Одеській області. Однак, на нього все одно було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вказує, що зазначена інформація підтверджується Листом із Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, але це не враховано суддею районного суду при розгляді справи, а тому постанова про визнання його винуватим у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим просить її скасувати, а провадження закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, яке мотивоване тим, що в день винесення постанови від 15.01.2021 року повного тексту оголошено не було, копія постанови йому вручена лише 18.01.2021 року після чого була подана апеляційна скарга. Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2021 року подану ним апеляційну скаргу було повернуто, у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови суду та відсутністю клопотання про його поновлення, а тому вважає причини його пропуску поважними. 
Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а також просив поновити строк на апеляційне оскарження; дослідивши докази, які долучені до справи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.
Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні, однак за результатами судового розгляду йому не була вручена копія судового рішення. Згідно матеріалів справи копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 18.01.2021 року (а.с.22). Будь-які інші документи, які спростовують доводи апелянта про отримання копії оскаржуваної постанови раніше 18.01.2021 року, в матеріалах справи відсутні. Апеляційна скарга на постанову районного суду зареєстрована в Малиновському районному суді м. Одеси 27.01.2021 року (а.с.24-27).
Постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 04.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто разом із доданими матеріалами, у зв`язку із пропущенням строку на оскарження постанови суду та відсутністю клопотання про його поновлення. 
Повторне подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову районного суду, в якій порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, зареєстроване в Малиновському районному суді м. Одеси 24.02.2021 року (а.с.39-43). 
З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вручалася копія оскаржуваної постанови раніше 18.01.2021 року, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови судді районного суду, з посиланням на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційним судом встановлено таке.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Такий висновок судді районного суду є необґрунтованим та передчасним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до нього, є такими, що не відповідають вимогам закону, а їх суттєва суперечливість унеможливлює прийняття остаточного рішення судом, без усунення недоліків, які містять в собі матеріали справи, органом який складав протокол про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом встановлено, що обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення мають суттєві суперечності з поясненнями ОСОБА_1 , які не були усунуті відповідним правоохоронним органом при оформленні матеріалів до їх передачі до суду, що суперечить вимогам ч.ч. 1, 8 Розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України (далі - «Інструкція»).
Відповідно до п.4 ч.1 Розділу ІІ Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Розділом ІХ Інструкції чітко зазначені Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а також містить посилання на дії працівників поліції при залишенні учасниками дорожньо-транспортної пригоди місця події. Відповідно до ч.1 у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається чітко встановлений Інструкцією перелік необхідних документів. Згідно абзацу 2 частини 2 даної Інструкції поліцейський в порядку звітування за результатами реагування на повідомлення про адміністративні правопорушення складає рапорт на керівника відповідного підрозділу поліції, який передається уповноваженій особі підрозділу поліції.
Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 Розділу ІХ Інструкції у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.
Уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.
Частиною 8 Інструкції визначено, якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.
Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.
При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.
Однак цим приписам Інструкції матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 в повній мірі не відповідають. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №069944 від 22 листопада 2020 року, ОСОБА_1 , 17.10.2020 року, о 02 год. 19 хв., керуючи автомобілем марки «Ford Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , ставши учасником ДТП у м. Дніпро по вул. Кам`янській, 40, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що місця ДТП він не залишав до приїзду працівників поліції, які приїжджали на місце події, склали документи, роз`яснили про можливість сплати штрафу на місці, що він і здійснив. Одночасно ОСОБА_1 повідомив суду номер жетону працівника поліції та номер поліцейської машини.
Крім того, в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22.11.2020 року вказував, що після ДТП від не залишав місце пригоди, дочекався патрульних поліцейських. На місце ДТП під`їхали працівник поліції з номером жетону №7726 на службовому автомобілі держаний номер НОМЕР_2 білого кольору. На пропозицію поліцейських сплати штрафу на місці він погодився та сплатив його (а.с. 9). 
Однак, при оформленні матеріалів інспектором ВР та ОМ ДТП в Одеській області ДТП, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, оцінки поясненням ОСОБА_1 від 22.11.2020 року не надано, вони не були перевірені та не спростовані. Вказані суперечності не були усунуті при оформленні матеріалів та передано матеріали до суду для розгляду.
Аналогічні письмові пояснення датовані 05.01.2021 року ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції (а.с.17-18).
Суддею районного суду оцінка вказаним суперечностям також не надана, що свідчить про передчасність висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
В ході апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 надано копію листа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області вих. №С-63/41/19/02-2021 від 21.01.2021 року, згідно якого автомобіль «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться на балансі Управління; спеціальний жетон №0007726 закріплений за інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління лейтенантом поліції ОСОБА_2 ; згідно затвердженої розстановки сил і засобів Управління за період з 20:00 год. 16.10.2020 року по 08:00 год. 17.10.2020 року лейтенант поліції ОСОБА_2 перебував у складі екіпажу «0425» та здійснював несення служби на автомобілі «TOYOTA PRIUS» д.н.з. НОМЕР_2 .
Апеляційний суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_1 відносно факту прибуття на місце пригоди патрульного автомобіля та його спілкування з поліцейськими на місці, на даній стадії неможливо визнати безпідставними. 
Зокрема, з урахуванням отримання ОСОБА_1 відомостей щодо державного номеру поліцейського автомобіля та номеру жетона поліцейського, які відповідають інформації з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, набагато пізніше, ніж він повідомляв про вказані обставини в своїх письмових поясненнях від 22.11.2020 року та 05.01.2021 року, наведені обставини свідчать про те, що його версію розвитку подій після ДТП та твердження про те, що він не залишав місця пригоди, неможливо спростувати без додаткової перевірки, що буде впливати на наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. Додаткова перевірка обставин, які зазначені в постанові апеляційного суду має бути здійснена органом який складав протокол, оскільки усунути встановлені під час апеляційного перегляду недоліки шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи неможливо.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, на думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, зокрема згаданої вище Інструкції призвело до порушення зазначених вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав ОСОБА_1 який, відповідно, позбавлений права відстоювати свою невинуватість, що нівелює принципи судочинства по справам про адміністративні правопорушення, а також порушує його право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
Як це регламентовано законодавством, для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, інспектору поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час доопрацювання матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно перевірити чи надходило повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 17.10.2020 року, о 02 год. 19 хв., на вул. Кам`янській, біля будинку 40, у м. Дніпро за участю водія ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровській області; встановити дату, час, відповідний номер його реєстрації та особу, якою було подане таке повідомлення; встановити екіпажі, які були направлені на виклик, із чітким визначенням номеру автомобілю, даних працівників поліції, та номерів їх жетонів; перевірити, чи мало місце складення працівниками поліції матеріалів ДТП, які результати встановлені та хто приймав участь при складанні цих матеріалів; перевірити доводи ОСОБА_1 щодо можливого приїзду на виклик про дорожньо-транспортну пригоду інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Фірсова Олексія Олександровича (спеціальний жетон №0007726), та отримати від нього пояснення; відібрати пояснення у ОСОБА_3 з метою усунення зазначених суперечностей щодо часу повідомлення йому про пошкодження інформаційного стовпа та часу виклику працівників поліції; встановити та зафіксувати всі інші необхідні обставини справи з метою усунення недоліків та протирічь.
Відповідно до положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.
Приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови судді районного суду з поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу, який складав протокол, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ.
Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
При цьому, враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, та з огляду на те, що без  встановлення фактичних обставин події правопорушення, суд апеляційної інстанції не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції в Одеській області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення матеріалів адміністративної справи.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, – 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 122-4 КУпАП – скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції в Одеській області для доопрацювання та належного оформлення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду                Р.І. Котелевський