ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1567/21 Справа № 191/1174/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Городничої В.С.,
суддів – Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.
Починаючи з 2014 року по 2020 рік відповідач здійснював часткову сплату нарахованих аліментів. Станом на 22 березня 2020 року за період з 2019 року по 2020 рік заборгованість по аліментам складає 10 622 грн 23 коп.
Відповідно розрахунку державного виконавця відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Бігма Г.О. заборгованість по стягненню аліментів на момент досягнення дитиною повноліття складає 10 622 грн 23 коп.
Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржено. Зазначає про те, що пеня з заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення
Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з лютого 2019 року по травень 2020 року виходить із розрахунку: за березень 2019 року: 550,89 х 395 днів х 1%= 2 172 грн 50 коп. (з 01.03.2019 р. по 01.05.2020 р.); за квітень 2019 року: 930 х 367 днів х 1%= 3 413 грн. (з 01.05.2019 р. по 01.05.2020 р.); за травень 2019 року: 1 032,89 х 336 днів х 1% = 3 470 грн 51 коп (з 01.06.2019 р. по 01.05.2020 р.); за червень 2019 року: 1 119,99 х 306 днів х 1% = 3 427 грн 16 коп (з 01.07.2019 р. по 01.05.2020 р); за липень 2019 року : 1 261,08 х 275 днів х 1% = 3 467 грн 97 коп (з 01.08.2019 р. по 01.05.2020 р); за серпень 2019 року: 1 441,31 х 244 днів х 1% = 3 516 грн 79 коп (з 01.09.2019 р. по 01.05.2020 р); за вересень 2019 року : 976 х 214 днів х 1% = 2 088 грн 64 коп (з 01.10.2019 р. по 01.05.2020 р.); за жовтень 2019 року: 933,12 х 183дня х 1% =1 707 грн 60 коп (з 01.11.2019 р. по 01.05.2020 р); за листопад 2019 року: 735,74 х 153 дня х 1% = 1 125 грн 68 коп. (з 01.12.2019 р. по 01.05.2020 р); за грудень 2019 року: 2 229,14 х 122 днів х 1% = 2 719 грн 55 коп (з 01.01.2020 р. по 01.05.2020 р); за січень 2020 року: 1 195 х 91 днів х 1% = 1 087 грн 45 коп (з 01.02.2020 р. по 01.05.2020р.); за лютий 2020 року: 1 195 х 62 днів х 1%= 740 грн 90 коп (з 01.03.2020р. по 01.05.2020р.); за березень 2020 року: 1 195 х 31 днів х 1% = 370 грн 45 коп (з 01.04.2020 р. по 01.05.2020 р.); за квітень 2020 року: 2 509 грн 50 коп (з 01.05.2020 р.). Таким чином, пеня становить: 31 817 грн 70 коп, на суму заборгованості 13 131 грн 73 коп.
Відповідно до ч. 1 ст.296 СК України пеня на заборгованість по аліментам не може перевищувати розміру заборгованості, тому розмір пені буде складати 13 131 грн.73 коп.
На підставі викладеного, просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 13 131 грн 73 коп та пеню за прострочення виплати аліментів у строк з лютого 2019 року по 01 травня 2020 року у розмірі 13 131 грн 73 коп.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.10.2020 року у розмірі 1391 гривень 50 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення виплати аліментів у строк з лютого 2019 по 01 травня 2020 року у розмірі 13 131 гривня 73 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1 681 грн 60 коп.
В іншій частині позовних вимог — відмовлено.
З таким рішенням суду відповідач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалася.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 03.12.2014 року з відповідача ОСОБА_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 700,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 28.01.2019 року було змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 700,00 грн до ј частини з усіх видів доходів, щомісячно, але не менш як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим старшим державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Бігма Г.О., у боржника ОСОБА_1 по виконавчому листу заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2020 р. складає 10 167,81грн (а.с.11).
Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини за вказаний період.
Згідно з вимогами ч.4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
При цьому, передбачена ст.196 СК України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Отже, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Слід зазначити, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
Таким чином, оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Р=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. 
Таким чином, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд має з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Згідно з матеріалами справи, період за який виникла заборгованість по сплаті аліментів є: з лютого 2019 року по травень 2020 року та складає 13 131 грн.73 коп.
Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заборгованість по сплаті аліментів складає 13 131 грн 73 коп, сума пені за підрахунками суду дорівнює 31 817 грн 70 коп, але відповідно до ч.1 ст.196 СК України, пеня за заборгованість по аліментам не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по виплаті аліментів, тому розмір пені складає 13 131 грн.73 коп.
З матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Бігма Г.О., відповідач частково здійснював перерахування коштів і заборгованість по аліментам станом на 01.10.2020 рік складає -1 391,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів не встановлено, тому ОСОБА_1 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.
Крім того, матеріали справи не містять доказів відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь заборгованості по не сплаті аліментів в розмірі 1 391,50 грн, та пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 131,73 грн, підлягають задоволенню.
Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, оскільки у справі міститься два розрахунки державного виконавця Синельниківського МР ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.02.2020 року, де вказана заборгованість у розмірі 10 167,81 та від 01.10.2020 року, де вказана заборгованість у розмірі 13 131,73 грн, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, судом в повному обсязі досліджені матеріали та обставини справи, судом першої інстанції було враховано часткове погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів та обґрунтовано визначено суму заборгованості у розмірі 1 391,50 грн, яка підлягає стягненню.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 77-79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 
Жодних доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин справи, відповідачем не надано.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення з нього на користь позивача пені за прострочення виплати аліментів, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини. Встановивши, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені, передбаченої статтею 196 СК України.
Крім того, посилання відповідача в апеляційній скарзі на своє скрутне матеріальне становище, не є підставою для невиконання батьками обов`язків, передбачених ст. 180 СК України
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином доводи апеляційної скарги відповідача фактично зводяться до незгоди із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування, а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду. 
       Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова