Справа № 465/2720/18                        Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я. 
Провадження № 22-ц/811/3054/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2021 року м.Львів

Справа № 465/2720/18
Провадження № 22ц/811/3054/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 6 жовтня 2020 року у складі судді  Кузя В.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третіх осіб: Відділу у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСББ «Добра оселя», про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення та стягнення моральної шкоди, -

встановив:        
10 травня 2018 року позивач звернулася з цим позовом.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду. 
Ухвалу суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що 22 жовтня 2019 року нею (позивачем) направлено рекомендованим листом клопотання в суд про розгляд справи в режимі відеоконференції. Зазначає, що таке клопотання судом не вирішувалось, що є істотним порушенням норм процесуального закону при розгляді справи, адже всі пояснення вона чи її представник могли надати в режимі відеоконференції. Стверджує, що з поважних причин не могла з`явитися в судове засідання, оскільки перебувала на навчанні в іншому населеному пункті. Посилається на ч. 1 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», згідно якого учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення. Відповідно до ст.212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Суддя не вирішував дане клопотання, що є істотним порушенням процесуального закону.
Як зазначено суддею в ухвалі від 6 жовтня 2020 року, у судові засідання, призначені судом на 6 лютого 2020 року, 16 вересня 2020 року та 6 жовтня 2020 року позивач та її представник, як і відповідачі не прибули, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.Вказує, що 13 серпня 2020 року та 24 вересня 2020 року її (позивача) представником подані заяви до суду першої інстанції про розгляд справи у їх відсутності. 
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 6 лютого 2020 року розгляд справи відкладено та визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача та її представника. 
У судові засідання 6 лютого, 16 вересня та 6 жовтня 2020 року позивач та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. 
Позивач, не зважаючи на визнання судом її явки обов`язковою, на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, аналогічну заяву подав її представник. 
Судом зазначено, що явку позивача та її представника було визнано обов`язковою, тому відхилено заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Неявку позивача визнано безпідставною. 
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України судом визнано, що позивач повторно не з`явилася до суду без поважних причин. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлено, що справа перебувала в провадженні суду першої інстанції з 10 травня 2018 року.

Ухвалою суду від 2 серпня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 6 лютого 2020 року (а.с. 93).

Про судове засідання, призначене на 6 лютого 2020 року, позивач належним чином повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 99).

28 жовтня 2019 року представником позивача ОСОБА_3 подано до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи 6 лютого 2020 року в режимі відеоконференції (а.с. 101).

Ухвалою суду від 6 лютого 2020 року відхилено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Відкладено розгляд справи на 16 вересня 2020 року, явку позивача та її представника визнано обов`язковою (а.с. 105, 106).

12 серпня 2020 року представником ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності (а.с. 108).

Позивач та представник позивача належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 16 вересня 2020 року (а.с. 110, 112).

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 6 жовтня 2020 року та визнано обов`язковою явку позивача.

Позивач належним чином повідомлена про судове засідання (6 жовтня 2020 року), що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 120).

Строни в судове засідання 6 жовтня 2020 року не з`явилися.

Встановлено, що позивачем та її представником подавалися заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті повертає її заявнику без розгляду. 

Розгляд справи неодноразово відкладався.
Відповідно до п.2 ч.2, ч.5 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними .
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Підстави для постановлення оскаржуваної ухвали від 6 жовтня 2020 року були відсутні, оскільки позивачем та представником позивача подавалися заяви про розгляд справи у їх відсутності, докази того, що позивач повідомлена судом про визнання її явки в судове засідання обов`язковою, відсутні.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху по справі, та не відповідає вимогам закону.
Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 6 жовтня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Франківського районного суду м. Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 20 травня 2021 року.

Головуючий 

Судді